П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  682/905/25                                                   Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Матвєєва Н.В.  
          Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
01 жовтня 2025 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Поліщука Олексія Романовича, інспектора СРПП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Повстюка Віталія Степановича, третя особа - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора СРПП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Поліщука Олексія Романовича, інспектора СРПП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Повстюка Віталія Степановича, третя особа - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 року адміністративну справу № 560/11020/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Поліщука Олексія Романовича, інспектора СРПП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Повстюка Віталія Степановича, третя особа - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, передано на розгляд до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за підсудністю. Вказана ухвала залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2024 року.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд справи призначено за правилами ст.286 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 23.04.2025 року о 15:30 год.
22.04.2025 року від Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку для звернення до суду із вказаним позовом. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою про оскарження дій працівників поліції, які відносно нього виносили постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП від 03.03.2024 року, лише 25.07.2024 року з тривалим пропуском 10-денного строку, передбаченого ст. 286 ч.2 КАС України. Крім того, ОСОБА_1 вже звертався до Славутського міськрайонного суду з позовом про скасування постанови серії БАД № 112989 від 03.03.2024 року. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 27.03.2024 року дії працівників поліції визнані правомірними, постанову, складену працівниками поліції визнано законною. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2024 року рішення Славутського міськрайонного суду від 27.03.2024 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Позивач 05.05.2025 року спрямував на адресу суду заяву про поновлення процесуального строку, зазначивши, що пропустив строк для звернення до суду із вказаним адміністративним позовом з поважних причин. В обґрунтування свої заяви зазначив, що 15.03.2024 р. вважаючи, що дії відповідача ОСОБА_2 щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №112989, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. є протиправними, він звернувся до Славутського міськрайонного суду із відповідним адміністративним позовом про скасування такої постанови. В позові він просив суд про поновлення строку оскарження згаданої постанови відповідача та просив суд про скасування постанови та закриття справи, про визнання дій відповідача ОСОБА_2 під час складання такої постанови протиправними. Строк звернення для оскарження постанови судом було поновлено та 27.03.2024р. винесено рішення у справі 682/743/24, яким в задоволенні позову відмовлено. Щодо визнання дій та бездіяльності відповідача ОСОБА_2 протиправними, суд в своєму рішенні вказав, що така позовна вимога в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки такий спосіб захисту є невірним та не відповідає вимогам КАС України. Будучи не згідним із таким рішенням суду він його оскаржив і 13.05.2024 у справі 682/743/24 Сьомим апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2025 клопотання представника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про залишення позову без розгляду, задоволено. Визнано причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом неповажними. Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Поліщука Олексія Романовича, інспектора СРПП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Повстюка Віталія Степановича, третя особа - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.   
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а причини, зазначені позивачем ОСОБА_1 не є поважними причинами пропуску звернення до суду.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України), частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. В частині другій цієї статті зазначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.
Згідно зі ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.
Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, №22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Згідно правових положень ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.
У свою чергу, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.
Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.
Як вбачається з матеріалів справи , позивач оскаржує дії та бездіяльність інспекторів СРПП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Поліщука Олексія Романовича та лейтенанта поліції Повстюка Віталія Степановича, які пов`язані із складенням відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.
При цьому позивач оскаржував дії та бездіяльність працівників поліції, які мали місце при складанні постанови про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а тому такі дії чи бездіяльність не пов`язані зі сферою публічно-правових відносин і розгляд справи за вказаним позовом здійснюється за правилами ст. 286 КАС України, відповідно до якої адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними протягом 10 днів з дня відкриття провадження у справі.
Як встановлено з матеріалів справи, 03.03.2024 року близько 8.50 год. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом зупинили працівники поліції та в подальшому склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, які на його думку діяли незаконно та допустили протиправну діяльність, порушуючи його права та права його дружини, саме з цього часу ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права. Проте вперше звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду 25.07.2024 року, з тривалим пропуском 10-денного строку, передбаченого ст. 286 ч.2 КАС України.
Зазначена позивачем в апеляційній скарзі обставина, а саме несвоєчасне отримання рішення Славутського міськрайонного суду та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду, а також на рішення суду за його позовами про оскарження бездіяльності начальника ВП №1 (м. Славута) Возгречка С.М. під час розгляду його звернень від 03.03.2024р., 04.03.2024р. та 04.04.2024р. не є поважною причиною пропуску позивачем процесуального строку, оскільки ОСОБА_1 оскаржував саме дії працівників поліції, що мали місце відносно нього 03.03.2024 року, про які йому було відомо відразу після їх вчинення.
Отже, суд вважає, що причини, зазначені позивачем ОСОБА_1 не є поважними причинами пропуску звернення до суду.
Враховуючи те, що поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивачем не зазначено та в ході судового розгляду справи таких не встановлено, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду попередньої інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 123 КАС України.
З огляду на викладене, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що судом ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, законне і обґрунтоване, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.