УХВАЛА

21 жовтня 2025 року
м. Київ
справа №460/23475/23
адміністративне провадження №К/990/39984/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В.,  Жука А.В., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Рівненської області про визнання протиправними дій, бездіяльності та рішень, що перешкоджають в доступі до адвокатської діяльності, спонукання до вчинення певних дій,-
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ради адвокатів Рівненської області, в якому просив:
-визнати протиправними дії Ради адвокатів Рівненської області, що перешкоджають ОСОБА_1 у доступі до адвокатської професії та здійсненні незалежної адвокатської діяльності, а саме: прийняття рішення Ради адвокатів Рівненської області № 122 від 27 травня 2022 року;
-визнати протиправною бездіяльність Ради адвокатів Рівненської області, яка полягає у невидачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;
-зобов`язати Раду адвокатів Рівненської області видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року, ухваленим в порядку загального позовного провадження та залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року,   в задоволенні заявленого позову відмовлено.
17 липня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2024 року касаційну скаргу повернуто заявникові. 
30 вересня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивач повторно надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.
Відповідно до частин першої, другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень 11 червня 2024 року Восьмим апеляційним адміністративним судом розглянуто справу. Повний текст судового рішення складено 17 червня 2024 року, а отже, останній день на касаційне оскарження припадав на 17 липня 2024 року, а з цією касаційною скаргою заявник звернувся 30 вересня 2025 року, тобто з річним пропуском строку на касаційне оскарження.
02 жовтня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивач надіслав до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
В цій заяві зазначено, що рішення ЄСПЛ у справі «Укркава» ТОВ проти України» (від 06 лютого 2025 року), набуло статусу остаточного 06 травня 2025 року. Проте існування цього рішення не створювало повної правової визначеності, оскільки було невідомо, яким чином та в які строки Верховний Суд почне імплементувати його висновки. Протягом кількох місяців виконання цього рішення не відбувалося. Лише 01 вересня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановив ухвалу у справі № 916/3006/17, якою, на виконання рішення ЄСПЛ «Укркава проти України», справу було призначено до повторного розгляду. 
Скаржник вказує, що з 06 травня 2025 року до 01 вересня 2025 року Верховний Суд прийняв постанову, в якій посилався на рішення ЄСПЛ у справі «Укркава» ТОВ проти України» (від 06 лютого 2025 року), по справі № 925/696/24, від 22 липня 2025 року. Скаржник зазначає, що підпункти 1), 2) пункту 42 зазначеної постанови повністю відповідають правовій позиції позивача, та створюють нову, сприятливу для позивача, судову практику для вирішення питань, зазначених у касаційній скарзі.
На думку скаржника, лише після появи цих рішень (постанови у справі № 925/696/24 від 22 липня 2025 року та ухвали у справі № 916/3006/17 від 01 вересня 2025 року) у нього з`явилася обґрунтована правова база для належного виконання вимог ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2024 року та формулювання підстав касаційного оскарження відповідно до найновішої та релевантної практики, а тому касаційна скарга подається в межах місячного терміну від дати прийняття Верховний Судом ухвали по справі № 916/3006/17 від 01 вересня 2025 року, що, на думку скаржника, є розумним строком для підготовки касаційної скарги.».
Перевіривши викладені доводи, колегія суддів наголошує, що нормами КАС України не визначено строків звернення до суду касаційної інстанції після повернення касаційної скарги, оскільки процесуальним законодавством регламентуються виключно загальні строки на касаційне оскарження судових рішень, що передбачено статтею 329 КАС України.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Так, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тому виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання касаційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.
Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо очікування ним імплементації Верховним Судом висновків ЄСПЛ в національну правову систему, оскільки вказана обставина не може бути підставою поновлення строку на касаційне оскарження, позаяк, по-перше, ця підстава відсутня в частині 329 КАС України, а по-друге, повторне звернення до Верховного Суду через рік після повернення попередньо поданої касаційної скарги свідчить про неналежне користування своїми процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків.
Колегія суддів наголошує, що саме по собі очікування та сподівання на формування певної судової практики, яка, як зазначає скаржник, буде на користь останнього в розгляді його справи, є передусім суб`єктивною обставиною, проте аж ніяк не об`єктивною, через що Верховний Суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. 
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин, та враховуючи річний пропуск звернення до суду. 
Враховуючи викладене, колегія судді визнає неповажними підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.  
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на викладене, відповідно до положень статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.
На підставі викладеного, керуючись статтею 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1.Визнати неповажними, зазначені ОСОБА_1 , підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Рівненської області про визнання протиправними дій, бездіяльності та рішень, що перешкоджають в доступі до адвокатської діяльності, спонукання до вчинення певних дій.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у цій справі - залишити без руху.
3. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання Суду заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані Судом неповажними або відсутністю заяви про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
5. Копію цієї ухвали у вигляді електронного документу направити заявнику до електронного кабінету.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                          С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                              А.В. Жук
                                                                                                              О.В. Кашпур