ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року 

м. Київ

cправа №  905/1170/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець   О.   А. - головуючий, Баранець   О. М., І.Д. Кондратова І.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Грабовського   Д. А.

та представників:
позивача: Шипенко М.С.
відповідача: Зінченко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2025
(головуючий суддя - Шутенко І.А., судді - Гребенюк Н.В., Слободін М.М.) 
та рішення Господарського суду Донецької області від 25.04.2025
(суддя - Харакоз К.С.)
у справі №905/1170/20 
за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі відокремленого структурного підрозділу Артемівського управління по газопостачанню та газифікації, 
до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого структурного підрозділу Вуглегірської теплової електричної станції
про стягнення 167 279 704,72 грн,

ВСТАНОВИВ:
1.  У зв`язку із запланованим відрядженням судді Мамалуя О.О. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.10.2025.

Короткий зміст позовних вимог
2.  Публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в      особі відокремленого структурного підрозділу Артемівського управління по газопостачанню та газифікації (далі -      ПрАТ "Донецькоблгаз",позивач)      звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого структурного підрозділу Вуглегірської теплової електричної станції (далі - ПАТ "Центренерго",відповідач), з урахуванням уточнених позовних вимог,      про стягнення заборгованості 167.279.704,72 грн.
3.   Позов обґрунтовано тим, що      відповідачем перевищено річну замовлену потужність, за період      травень - липень 2020 року за послуги розподілу природного газу за договором розподілу природного газу №08-158 Т/19 від 01.01.2019.
   
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду
4.            Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.04.2025, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача      заборгованість в сумі 167.279.704,72грн, що виникла у зв`язку з перевищенням річної замовленої потужності за травень 2020 - липень 2020 за послуги з розподілу природного газу; витрати зі сплати судового збору у розмірі 735 700,00грн.
5.   Задовольняючи позов вимоги суди зазначили, що ПАТ "Центренерго" надало уточнену заявку на величину річної замовленої потужності, споживачем було підписано додаткову угоду №2 із визначенням річної замовленої потужності на 2020 рік, та підписані акти приймання-передачі послуги розподілу природного газу за травень-липень 2020 (які містять інформацію про фактичний та заявлений обсяг послуг), отже наявні підстави нарахування позивачем      вартості перевищення замовленої потужності у 2020 році, враховуючи, що заборгованість відповідачем не погашена,  позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим.
               
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
6.               Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до      Верховного Суду з касаційною скаргою (з урахуванням заяви про усунення недоліків),  в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права,  просить скасувати постанову апеляційного суду та рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
7.   Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник, стверджує про необхідність відступлення від правового висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.09.2022 року у справі № 904/7926/21, а саме: п. 2 гл. 6 розділу VI Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015   № 2494 (в редакції, чинній з 12.10.2019 по 28.07.2020), застосованого судом апеляційної інстанції. 
8. Водночас, скаржник зазначає, що підставами касаційного оскарження    є п. 3 частини 2      ст. 287 ГПК України, п. 4 ч. 2    ст. 287 ГПК України (п. 3, 4 ч. 3 ст. 310 ГПК України).
9. Відповідач вважає, що суд апеляційної інстанції здійснив формальний розгляд його клопотання від 04.07.2025 року про відкладення розгляду справи, прийняття доказів та про зобов`язання здійснити звірку розрахунків між позивачем та відповідачем, під час повітряної тривоги, та невірно визначив дату подання відповідачем вказаного клопотання, невірно застосував частину 2 статті 207 ГПК України, безпідставно залишив без розгляду вимоги відповідача в частині прийняття додаткових доказів, витребування у позивача оригіналів документів, надання відповідачу додаткового часу для вирішення питання щодо необхідності підготовки та подання клопотання про призначення відповідної експертизи у справі № 905/1170/20, що на думку відповідача не дозволило встановити обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
10. Так, скаржник звертає увагу суду касаційної інстанції на те, що апеляційним судом неправильно вказано строк, в якій відповідач звернувся з клопотанням про  відкладення розгляду справи, внаслідок чого є хибними висновки апеляційного суду про необхідність подання клопотання про поновлення процесуального строку, яке не подано апелянтом. 
11. Скаржник вважає, що вказавши зазначене, апеляційним судом не враховано правових висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 29.11.2023 у справі № 227/477/21, оскільки, відповідачем електронний документ  в підсистемі (модулів), "Електронного суду" (клопотання про відкладення розгляду справи) у справі 905/1170/20 сформовано 04.07.2025, тобто в строки встановлені судом.
12.   В обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник зазначає, що суди    належним чином не дослідили зібрані у справі докази.
   
Позиція інших учасників справи
13.  Позивач у відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на безпідставність доводів та вимог касаційної скарги, та водночас вказуючи на обґрунтованість судових рішень у справі, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду залишити без змін. Крім того, у відзиві на касаційну скаргу позивачем заявлено орієнтований розрахунок  витрат на правову допомогу адвоката, які позивач очікує понести у Верховному Суді  у розмірі  26 430, 00 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
14.      01.01.2019 року між ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (Артемівське УГГ) та ПАТ "Центренерго" (Вуглегірська ТЕС) укладено договір розподілу природного газу шляхом подання заяви-приєднання №08-158Т/2019 до типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498.
15. Відповідно до п.1.1 договору, цей типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
16. Пунктом 1.3 договору передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку №1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунку оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
17. За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1 договору).
18. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного у встановленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (п.2.2 договору).
19. Пунктом 3.3 передбачено, що споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання.
20. Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.
21. Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (пункти 6.1, 6.2 договору).
22. Відповідно до п.6.3 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
23. Згідно із п.6.4 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 05 числа місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.
24. Згідно п.6.5. договору (зі змінами) у випадку якщо Споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх його об`єктах                   (об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, велична якої визначається за формулою: Вм = к х Т х ?. Визначення фактичного обсягу використання потужності (протягом календарного року) та замовленої Споживачем річної потужності здійснюється сумарно по всіх об`єктах Споживача, що не є побутовим, що знаходяться в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ, крім випадків, передбачених главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем. За підсумками місяця, за умови перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягом замовленої Споживачем річної потужності, Оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розподілу, здійснює нарахування вартості перевищення та разом із рахунком про сплату вартості перевищення (або в рахунку) надає Споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та розрахунок вартості перевищення річної замовленої потужності. Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату.
25. Згідно із п.7.1 договору, оператор ГРМ зобов`язується, зокрема, розміщувати на сайті чинні тарифи за послуги з розподілу природного газу на поточну редакцію тексту цього договору і Кодексу газорозподільних систем, а у разі внесення до цього договору у встановленому законодавством порядку відповідних змін своєчасно їх публікувати в офіційних друкованих виданнях, які публікуються на території його ліцензованої діяльності; забезпечити можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання споживачем вимог цього договору; забезпечити належну організацію та функціонування особистого кабінету Споживача; забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по Споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу Споживачу за відповідний період; дотримуватись встановлених вимог Кодексу газорозподільних систем щодо приладового обліку, якщо комерційний вузол обліку (лічильник газу) за цим Договором буде належати Оператору ГРМ; здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту Споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та сплачувати компенсацію Споживачу у разі невідповідності якості природного газу на межі балансової належності об`єкта Споживча параметрам, визначеним Кодексом газорозподільних систем; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.
26. Відповідно до п. 7.2 договору, оператор ГРМ має право отримувати від споживача оплату за цим договором.
27. Згідно із п. 7.4 договору, споживач зобов`язується, зокрема, здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.
28. Пунктами 8.1, 8.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України. У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
29. Цей договір укладається на невизначений строк (п.12.1 договору).
30. Якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін (п. 12.2 договору).
31. Заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу підписана директором Вугледарської ТЕС С.Г.Тарутіним та скріплена печаткою підприємства відповідача. В даній заявці наявні дані щодо персонального EIC-коду споживача 56ХО000003N6T009, назви та опису об`єкту, його адреса, величин приєднаної потужності об`єкта, параметрів приладів обліку газу.
32. З урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 та Постанови від 30.04.2019 року №213, які затверджують нове положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, а також постанови НКРЕКП від 07.10.2019 року №2080 з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року розрахунки за природний газ що реалізується для споживачів, що не є побутовим, згідно постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3019 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ "Донецькоблгаз" із додатками 1,2 здійснюється за ціною (за 1000 м3): тариф на послугу розподілу природного газу для ПАТ "Донецькоблгаз" з ПДВ - 840,00грн, без ПДВ - 700,00грн.
33. В додатку №2 до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу №08-158Т/2019 від 01.01.2019 до умов типового договору про розподіл природного газу сторони погодили договірні обсяги розподілу природного газу на 2019 рік в обсязі 24228,0 тис.куб.м., у тому числі за місяцями: січень 2019 - 3265,0 тис.куб.м., лютий 2019 - 3265,0 тис.куб.м., березень 2019 - 3346,0 тис.куб.м., квітень 2019 - 2725,0 тис.куб.м., травень 2019 - 2746,0 тис.куб.м., червень 2019 - 3135,0 тис.куб.м., липень 2019 - 2746,0 тис.куб.м., серпень 2019 - 2665,0 тис.куб.м., вересень 2019 - 3416,0 тис.куб.м., жовтень 2019 - 3358,0 тис.куб.м., листопад 2019 - 3265,0 тис.куб.м., грудень 2019 - 3265,0 тис.куб.м.
34. Матеріали справи містять додаток від 31.10.2019 до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу №08-158Т/19 від 01.01.2019. В графі "заява споживача на річну потужність" вказано, що в період з 01.01.2020 по 31.12.2020, заявлена річна потужність складає 7117000 м.куб.". Додаток підписано сторонами, скріплено печатками.
35. 01.01.2020 (20.01.2020) між сторонами Договору була укладена додаткова угода №2 до заяви-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу №08-158Т/2019 від 01.01.2019, згідно якої сторони погодилися:
1. Доповнити п. 6.4 розділу VI абзацом наступного змісту: Тариф на послуги розподілу природного газу для ПАТ "Донецькоблгаз" за 1000 м.куб. з врахуванням ПДВ з 01.01.2020. становить 840,00грн;
2. Доповнити Додаток 2 до заяви-приєднання до Договору розподілу природного газу №08-158 Т/20/19 від 01.01.2019, таблицею, згідно якої за період з 01.01.2020-31.12.2020 заявлена річна потужність складає 7117000,00 м.куб. Планові обсяги природного газу на 2020 рік, становлять: січень 2020 - 593,08333 тис.м.куб., лютий 2020 - 593,08333 тис.куб.м., березень 2020 - 593,08333 тис.куб.м., квітень 2020 - 593,08333 тис.куб.м., травень 2020 - 593,08333 тис.куб.м., червень 2020 - 593,08333 тис.куб.м., липень 2020 - 593,08333 тис.куб.м., серпень 2020 - 593,08333 тис.куб.м., вересень 2020 - 593,08333 тис.куб.м., жовтень 2020 - 593,08333 тис.куб.м., листопад 2020 - 593,08333 тис.куб.м., грудень 2020 - 593,08333 тис.куб.м.
36. На виконання умов Договору розподілу від 01.01.2019 позивач у період з 01.01.2020 по 30.07.2020 надав відповідачу послуги з розподілу природного газу, склав відповідні акти приймання-передачі послуги розподілу природного газу. Так, матеріали справи містять:
- акт прийому-передачі послуг розподілу природного газу від 31.05.2020 за травень 2020, згідно якого відповідач прийняв послуги з розподілу природного газу кількістю 593083,33000 м.куб., вартістю 498190,00грн; акт приймання-передачі послуг розподілу природного газу №572 від 01.06.2020 за яким фактичний обсяг послуги за травень 2020 складає 41116118,11 куб.м., замовлений обсяг - 593083,33 куб.м.; акт розрахунок перевищення річної замовленої потужності 4-30/8 від 31.05.2020, згідно якого вартість перевищення річної замовленої потужності за травень 2020 складає 63844449,80грн з ПДВ (із розрахунку: 38002648,69 х 1,40000 + 20% = 63844449,80 грн). Акти підписані сторонами без заперечень;          
- акт прийому-передачі послуг розподілу природного газу від 30.06.2020 за червень 2020, згідно якого відповідач прийняв послуги з розподілу          природного газу кількістю 593083,33000 м.куб., вартістю 498190,00грн; акт приймання-передачі послуг розподілу природного газу №622 від 01.07.2020 за яким фактичний обсяги послуг за червень 2020 складає 46643454,73 куб.м., замовлений обсяг - 593083,33куб.м.; акт розрахунок перевищення річної замовленої потужності 4-30/2 від 30.06.2020, згідно якого вартість перевищення річної замовленої потужності за червень 2020 складає 78361003,94грн з ПДВ (із розрахунку: 46643454,73 х 1,40000 + 20% = 78361003,94 грн). Акти підписані сторонами без заперечень;          
- акт приймання-передачі послуг розподілу природного газу №676 від 01.08.2020 за яким фактичний обсяг послуги за липень 2020 складає 14925149,39 куб.м., замовлений обсяг - 593083,33куб.м. Акт підписано сторонами без заперечень.          
37. Позивачем виставлені відповідні рахунки відповідачу за період травень 2020 - липень 2020.
38. В підтвердження направлення актів прийому-передачі послуг розподілу природного газу; актів приймання-передачі послуг розподілу природного газу, актів розрахунків перевищення річної замовленої потужності, рахунків, суду надані листи від 01.06.2020 №978, від 02.07.2020 №1146, від 04.08.2020 №1497, описи вкладення у рекомендовані листі.
39. Несплата перевищення замовленої потужності стала підставою для звернення ПАТ "Донецькоблгаз" з позовом у даній справі.

Позиція Верховного Суду
40.          Перевіривши повноту встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, та заперечення викладені у  відзиві, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
41.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).
42. Відповідно до п.п. 3, 4  частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо:
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
43. Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник, зокрема, посилається на пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України та п. 3, 4 ч. 3 ст. 310 ГПК України, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано та безпідставно відхилив клопотання відповідача  про відкладення розгляду справи. Скаржник зазначає, що судом неправильно встановлено дату звернення відповідача з таким клопотанням, та відповідно неправильно зазначено, що відповідач звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи з порушенням строку встановленого судом. Скаржник вказує, що зробивши такі висновки, апеляційним судом не враховано правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 227/477/21.
44. Перевіривши вказані доводи касаційної скарги Суд зазначає, що  такі доводи скарги знайшли своє підтвердження, що вказує на наявність підстав, передбачених положеннями ст. 310 ГПК України, для скасування постанови апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, зважаючи на таке.
45. Як вбачається з матеріалів справи, апеляційним судом ухвалою від 16.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, та зокрема, встановлено строк  для подання  заяв клопотань до 04.07.2025. 
46. Відповідно до статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
47. Згідно зі статтею 115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
48. У статті 116 ГПК України визначено початок і закінчення процесуальних строків.
49. Так, згідно з частиною 1 статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
50. Відповідно до частини 4 статті 116 ГПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
51. Відповідно до частин 5, 6 статті 42 ГПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
52. Згідно з пунктом 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі - Положення), процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (пункт 26 Положення).
53. Відповідно до пункту 28 Положення дата та час підписання документа в Електронному суді, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.
54. Документи, що надійшли через Електронний суд, реєструються судами, іншими органами та установами в системі правосуддя в день їх надходження упродовж робочого дня або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та відповідними інструкціями з діловодства в судах чи в інших органах та установах у системі правосуддя (пункт 39 Положення).
55. Відправлення документа заявником та його отримання судом не обов`язково є одномоментною подією та може не збігатися у часі; і для правильного обрахування строку визначальним є саме момент відправлення відповідного документа заявником за допомогою електронних засобів. Ототожнення понять «час реєстрації» та «час подання процесуальних документів» є необґрунтованим.
56. Отже, у вирішенні процесуального питання - встановлення дати (часу) подання (пред`явлення) заяви (скарги) до суду потрібно враховувати, коли саме таку скаргу подав заявник, а не коли її було отримано та зареєстровано судом. 
57. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.10.2024 у справі № 920/210/24, від 04.07.2024 у справі № 908/3274/23, від 25.06.2024 у справі № 908/3274/23, від 29.11.2023 у справі № 227/477/21, від 19.11.2024 у справі № 759/4401/20, від 10.03.2025 у справі № 904/3041/24.
58. Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про відкладення розгляду справи сформовано відповідачем у підсистемі "Електронний суд" 04.07.2025, про що свідчить відповідна відмітка на поданому відповідачем документі. Тобто, у строк встановлений апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
59. Незважаючи на вищезазначене суд апеляційної інстанції, розглядаючи вказане клопотання про відкладення розгляду справи вказав, що вказане клопотання отримано апеляційним судом 07.07.2025, тоді як, апеляційним господарським судом установлено строк для подання заяв та клопотань до 04.07.2025, протягом установленого судом строку відповідне клопотання апелянтом не подано. Тобто, апелянт заявив клопотання 07.07.2025 поза межами установлених процесуальним строком та строком визначеним судом, при цьому, клопотання про поновлення таких строків апелянт не заявив та не обґрунтував об`єктивної неможливості подання такого клопотання в установлені процесуальним законом строки.
60. Такі висновки апеляційного суду є неправильними та такими, що суперечать  нормам процесуального законодавства, зокрема ст. ст. 113,115,116 ГПК України та  вимогам Положення. Касаційний суд вважає, помилковим ототожнення дати реєстрації  судом поданого відповідачем документа з датою фактичного  вчинення стороною процесуальної дії щодо реєстрації відповідного клопотання в підсистемі "Електронний суд".
61. Як вказувалось,  у випадку подання стороною документа через підсистему "Електронний суд" для обчислення строків суду необхідно виходити саме із дата створення такого документа у підсистемі  "Електронний суд". Вказане помилково не було враховано апеляційним судом, та стало причиною передчасного висновку апеляційного суду про часткове залишення без розгляду клопотання апелянта про відкладення розгляду справи.
62. З огляду на  вищезазначене, Верховний Суд погоджується із доводами скаржника про те, що відповідачем своєчасно подано клопотання, в межах строків встановлених в ухвалі апеляційного суду, тоді як апеляційний суд безпідставно вказав на порушення відповідачем строку на звернення з таким клопотанням. До того ж, апеляційним судом не враховано правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.11.2023 у справі № 227/477/21, на що вказував скаржник у касаційній скарзі.
63. Таким чином, касаційний суд зазначає, що апеляційним судом порушено норми процесуального права, що відповідно до положень ст. 310 ГПК України, є підставою для скасування постанови апеляційного суду.
64. Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що суди повинні неухильно додержуватися вимог про законність та обґрунтованість рішення у справі, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. 
65. Верховний Суд наголошує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів та їх переоцінювати згідно з положеннями статті 300 ГПК України.
66.   Суд зауважує що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини 3  статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.
67. З огляду на викладене, враховуючи у сукупності наведені у цій постанові обставини, Верховний Суд зазначає, що аргументи скаржника, викладені в касаційній скарзі, часткове знайшли своє підтвердження. Інші доводи касаційної скарги, не розглядаються у зв`язку з передчасністю висновків суду апеляційної інстанції та необхідністю встановлення фактичних обставин справи. Верховний Суд вказує, що оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
68. Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції.
69. Оскільки,  судом касаційної інстанції встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду прийнятої по суті заявлених позовних вимог, враховуючи, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта та є його невід`ємною складовою, з урахуванням положень ст. 244 ГПК України,  наявні підстави для скасування додаткової постанови апеляційного суду від 18.07.2025, якою  стягнуто з відповідача на користь позивача 15 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
69.   Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
70. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
71. Відповідно до частини 4 статті 310 ГПК кодексу України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.
72. Зважаючи на те, що висновки суду апеляційної інстанції не можна вважати такими, що відповідають положенням статей 86, 236, 269 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної у справі постанови, передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції та часткового задоволення касаційної скарги.
73. Під час нового розгляду справи суду необхідно установити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення спору, надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі норм процесуального та матеріального права, що регулюють правовідносини сторін прийняти законне рішення.
Розподіл судових витрат
74. Розподіл судових витрат, відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України, не здійснюється, адже суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржуване судове рішення та передає справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" задовольнити частково.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.07.2025  скасувати.
3. Справу № 905/1170/20 передати на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       О. А.   Кролевець

Судді                                                                                               О. М.   Баранець

       І.Д. Кондратова