ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 р. 	Справа № 520/20351/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Чалого І.С. ,  Подобайло З.Г. 
за участю секретаря судового засідання  Колодкіної Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 суддя Григоров Д.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/20351/25
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Головного управління ДПС у Харківській області                   
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
 - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2025 року № 6721697/20-30 форми «МПЗФ», прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області відносно ОСОБА_1 щодо нарахування мінімального податкового зобов`язання у сумі 120 728,20 грн.;
 - стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області судові витрати.
Ухвалою суду від 08.08.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
 22.08.2025р. представником відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області до суду надано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.06.2025р. № 6721697/20-30 на суму 120 728,20 грн. є скасоване (відкликане) рішенням від 14.08.2025р. №4982/20-40-24-02-06.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025р. по справі №520/20351/25 закрито провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.
26.08.2025р. до суду позивачем подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, згідно якої він просив :
- ухвалити додаткове рішення у формі ухвали, яким вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат та повернути судовий збір з бюджету;
- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу;
- повернути з бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 заяву про ухвалення додаткового судового рішення - залишено без задоволення.
Заяву позивача про повернення судового збору – задоволено.
Зобов`язано Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області (код ЄДРПОУ: 37874947, 61166, місто Харків, вул. Бакуліна, будинок 18) повернути з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1211,20 грн.    (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп., сплачений ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) згідно квитанції    №4 від 28.07.2025р.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року у справі № 520/20351/25 в частині відмови в ухваленні додаткового рішення (ухвали) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалити нове рішення, яким стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року у справі № 520/20351/25 просить залишити без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що Верховний Суд своєю постановою від 07.08.2025 року у справі №520/25012/24 підтвердив правомірність стягнення витрат на професійну правничу допомогу в разі закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України. Оскаржуване рішення податкового органу - податкове повідомлення-рішення від 30.06.2025 року № 6721697/20-30 форми «МПЗФ» було скасовано саме за результатами і внаслідок звернення позивача до суду після відкриття провадження у справі (ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 року). Фактом скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2025 року № 6721697/20-30 форми «МПЗФ» рішенням ГУ ДПС у Харківській області № 4982/20- 40-24-02-06 від 14.08.2025 року відповідач власно підтвердив його протиправність. Рішення, яке не приймалось не може бути скасованим (відкликаним), тому фактично відповідач підтверджує те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято податковим органом та існувало на момент відкриття провадження у справі. Таким чином, вважає, що даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача (протиправного рішення), а тому в силу положень КАС України судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу мають бути покладені саме на відповідача у заявленому розмірі. Враховуючи наведене вище, вважає, що наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 у справі №520/20351/25 залишити без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали даної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України (лише в частині відмови в стягненні витрат на правничу допомогу), дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено із матеріалів справи, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025р. по справі №520/20351/25 закрито провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.
26.08.2025р. до суду позивачем подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, згідно якої він просив :
- ухвалити додаткове рішення у формі ухвали, яким вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат та повернути судовий збір з бюджету;
- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу;
- повернути з бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 заяву про ухвалення додаткового судового рішення - залишено без задоволення.
Постановляючи зазначену вище ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі частини восьмої статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати слід залишити за такими сторонами, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на іншу сторону.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Загальний порядок розподілу судових витрат визначений ст. 139 КАС України.
Разом з тим, вказана норма не передбачає алгоритму розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Поряд з наведеним ч. 8 ст. 139 КАС України передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Отже, за відсутності чіткого правового регулювання процесуальним законом розподілу судових витрат саме у спірному випадку, суд має керуватися принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли.
Подібні висновки щодо розподілу витрат на правничу допомогу у випадку закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України наводились Верховним Судом в постановах від 09 грудня 2020 року у справі №1.380.2019.001303, від 27 квітня 2023 року у справі № 260/3162/22, від 05 березня 2025 року у справі № 160/17422/23, і колегія суддів у цій справі не вбачає підстав для відступу від них.
Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: ордер на надання правничої допомоги №1238635 серія АХ від 25.07.2025; копію договору з ОСОБА_1 про надання правової допомоги 03/0501/2018 від 05.01.2018 року; копію додаткової угоди № 2 від 25.07.2025 до договору про надання правової допомоги №03/0501/2018 року від 05.01.2018 року; копію додаткової угоди № 1/1 від 10.01.2018 року до договору з ОСОБА_1 про надання правової допомоги 03/0501/2018 від 05.01.2018 року; копію рахунку-фактури від 25.08.2025 року; копію звіту № 01/2025 від 25.08.2025 року до договору про надання правової допомоги № 03/0501/2018 від 05.01.2018 року; докази надсилання копій клопотання про долучення документів і ухвалення додаткового рішення у справі №520/20351/25 разом із доданими до цього клопотання документами іншому учаснику справи №520/20351/25.
Відповідно до копії рахунку-фактури від 25.08.2025 року за представництво інтересів, надання професійної правничої допомоги та підготовку всіх необхідних процесуальних документів у судовій справі №520/20351/25, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2025 №6721697/20-30 форми «МПЗФ» щодо нарахування мінімального податкового зобов`язання за 2024 рік у сумі 120728,20 грн до сплати 50000, 00 грн (а.с. 189).
Згідно зі звітом № 01/2025 від 25.08.2025 року до договору про надання правової допомоги № 03/0501/2018 від 05.01.2018 року Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв наступну професійну правничу допомогу: 
- підготовка позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДГІС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2025 року №6721697/20-30 форми «МПЗФ» щодо нарахування мінімального податкового зобов`язання за 2024 рік у сумі 120 728,20 грн.
- належне оформлення відправлень і надсилання з використанням підсистеми ЄС1ТС «Електронний суд» відповідно до вимог процесуального законодавства позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДГІС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2025 року № 6721697/20-30 форми «МПЗФ» щодо нарахування мінімального податкового зобов`язання за 2024 рік у сумі 120 728,20 грн (а.с. 190).
Отже, колегія суддів зазначає, що доказами по справі підтверджено понесення позивачем витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.
Оскільки спір виник внаслідок протиправних рішень відповідача, наведене змусило позивача нести витрати на ініціювання судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне покласти на Головне управління ДПС у Харківській області витрати позивача на правову допомогу, понесених у ході розгляду даної справи.
Таким чином, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 КАС України, колегія суддів зазначає, що виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що визначений позивачем розмір для відшкодування на рівні 50000,00 грн. є завищеним, з огляду на що підлягає зменшенню до 12000,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 по справі № 520/20351/25  в частині відмови в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву представника позивача - адвоката Бєлокриницького Артема Олександровича від 25.08.2025 в частині стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    З.Г. Подобайло   	
Постанова складена в повному обсязі  17.10.25.