УХВАЛА

03 листопада 2025 року
м. Київ
справа №640/6971/22
адміністративне провадження №К/990/41923/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Шарапи В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Державної регуляторної служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2025 у справі № 640/6971/22 за позовом Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» до Державної служби України з лікарський засобів та контролю за наркотиками, Державної регуляторної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними і скасування рішень,-
УСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Кременчуцький сталеливарний завод» (далі - АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», АТ «КС3», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з лікарський засобів та контролю за наркотиками, Державної регуляторної служби України (далі - відповідач), в якому просило:
визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками щодо не вчинення дій з переоформлення ліцензії на придбання, зберігання та використання прекурсорів (списку 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» серії АВ №585444, виданої 23.06.2011, зі строком лії ліцензії з 16.06.2011 по 16.06.2016, на безстрокову за заявою ліцензіата №40-21/181 від 20.10.2021;
визнати протиправним і скасувати рішення Експертно-апеляційної рали з питань ліцензування від 16.12.2021 №1.4, яким залишено без задоволення скаргу АТ «КС3» №40-21/206 від 01.12.2021 на бездіяльність органу ліцензування;
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій з переоформлення ліцензії на придбання, зберігання та використання прекурсорів (списку 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» серії АВ №585444, виданої 23.06.2011, зі строком дії ліцензії з 16.06.2011 по 16.06.2016, на безстрокову за заявою ліцензіата №40-21/217 від 23.12.2021;
визнати протиправним і скасувати рішення Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 31.12.2021 вих. №1-001.3/006.0/17-22 прийняте за результатами розгляду заяв №40-21/217 від 23.12.2021 та №40-21/233 від 30.12.2021;
визнати протиправним і скасувати рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 27.01.2022 №1.3, яким залишено скаргу АТ «КС3» вих. №40-21/3 від 11.01.2022 на бездіяльність Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками щодо не вчинення дій з переоформлення ліцензії на право придбання, зберігання, використання прекурсорів (списку 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» серії AB №585444, виданої 23.06.2011 на підставі рішення про видачу ліцензії №49 від 16.06.2011 зі строком лії ліцензії з 16.06.2011 по 16.06.2016, на безстрокову, за заявами АТ «КСЗ» вих. №40-21/217 від 23.12.2021 та №40-21/233 від 30.12.2021 про переоформлення даної ліцензії;
зобов`язати відповідача усунути порушення законодавства у сфері ліцензування, шляхом переоформлення ліцензії на придбання, зберігання та використання прекурсорів (списку 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» серії АВ №585444, виданої 23.06.2011, зі строком дії ліцензії з 16.06.2011 по 16.06.2016, на безстрокову.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками було подано апеляційну скаргу, у якій просили рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками та прийняти нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2025 апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, Державної регуляторної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними і скасування рішень задоволено.
14.10.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної регуляторної служби України, в якій скаржник просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2025, ухвалити нове рішення, яким в частині позовних вимог відмовити, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Проте, всупереч цим вимогам заявником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.
Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Статтею 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого на певний строк: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Отже, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.
Так, згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України № 3674-VI за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, судовий збір, який скаржнику необхідно сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 2422,40 грн.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102. Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код ЄДРПОУ: 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходу бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)". Призначення платежу: *;101;22030102 (код класифікації доходів) ___________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом ______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого заявник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.
У випадку неусунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження, касаційна скарга буде повернута скаржнику відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України.
Керуючись статтями 169, 248, 327, 329, 330, 332, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної регуляторної служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2025 у справі № 640/6971/22 за позовом Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» до Державної служби України з лікарський засобів та контролю за наркотиками, Державної регуляторної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними і скасування рішень, залишити без руху.
Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                           С.М. Чиркін

Судді                                                                                                           Я.О. Берназюк 

                                                                                                              В.М. Шарапа