Головуючий І інстанції: Т.С. Канигіна

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 р. 	Справа № 440/4605/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039  по справі № 440/4605/22
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                      
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №440/4605/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 163750005022 від 12.06.2019 року та №163750005022 від 13.10.2022 про перерахунок пенсії позивача; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1 за період з 20.09.2017 по 30.08.2021 із застосуванням усіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених законодавством України з компенсацією втрати частини доходів, з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 заяву ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю у справі та подання звіту про виконання судового рішення – задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №440/4605/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області строк для подання звіту про повне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023у справі №440/4605/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії три місяці з дня отримання копії цієї ухвали суду.
21.03.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано звіт про виконання рішення суду від 05.04.2023 у справі №440/4605/22.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.03.2025 про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №440/4605/22.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк подання звіту про виконання у повному обсязі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №440/4605/22, у тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою суду.
Не погодившись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року в частині прийняття звіту відповідача, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 440/4605/22 в частині прийняття звіту відповідача та відмовити у прийнятті звіту. Накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ОСОБА_2 , відповідального за невиконання рішення суду від 05.04.2023 у справі № 440/4605/22, штраф у розмірі від двадцяти до сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, заявник указує, що суд першої інстанції без жодного аналізу в ухвалі від 11.06.2025 безпідставно прийняв звіт відповідача. Натомість, даним звітом не підтверджено виконання рішення від 05.04.2023 по жодному з пунктів. Вказує, що здійснена відповідачем виплата в листопаді 2021 року за період з 20.09.2017 по 31.10.2021 в сумі 26449,38 грн, є неналежним виконанням рішення суду. На думку позивача, сума пенсії до виплати позивачці станом на 01.08.2023 року за період з 20.09.2017 по 31.10.2021 повинна була становити 3047,86*49 місяців=149345,14 грн.
Крім того, відповідачем не надано доказів проведення індексації пенсії позивачки починаючи за період з 20.09.2017 по 30.08.2021 рік, встановлення та виплати доплат та підвищень пенсії.
Також, просить звернути увагу, що здійснення неналежного перерахунку пенсії позивачки призвело до неналежного розрахунку суми компенсації втрат частини доходів за період з 20.09.2017 року по 30.08.2021 року. Прийняття звіту про виконання рішення суду в частині здійснення нарахування компенсації, неможливе без встановлення факту належного виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії позивачки.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом установлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі № 440/4605/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1 за період з 20.09.2017 по 30.08.2021 із застосуванням усіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених законодавством України з компенсацією втрати частини доходів, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування поданого звіту відповідач зазначає, що з 20.09.2017 пенсію обчислено з урахуванням стажу, зарахованого по 08.09.1996, тривалістю 28 років 6 місяців, та заробітку за період роботи з 01.01.1976 по 31.12.1980. Коефіцієнт стажу склав 0,28500, з урахуванням кратності 1,35 - 0,38475, коефіцієнт заробітної плати - 1,23048, заробітна плата для обчислення пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн. - 4632,02 грн. Розмір пенсії з 20.09.2017 - 1782,17 грн. Після проведеного перерахунку коефіцієнт стажу - 0,28500, розмір пенсії з 01.10.2017 - 1782,17 грн., у тому числі доплата до старого основного розміру пенсії (01.10.2017) - 402,77 грн. З 01.05.2020 осучаснена заробітна плата для обчислення пенсії становить 6015,61 грн., розмір пенсії - 1782,17 грн., у тому числі 67,72 грн. - доплата до старого основного розміру пенсії (01.10.2017) (розмір пенсії до виплати без змін, за рахунок перерозподілу складових: доплата до старого основного розміру пенсії з 01.10.2017 зменшилася на суму збільшення розміру пенсії. Після проведеного перерахунку на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 по справі №440/4605/22 розмір пенсії ОСОБА_1 з 20.09.2017 не змінився. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році” пенсія ОСОБА_1 за період з 01.03.2021 збільшилась до 1903,04 грн. Внаслідок збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 виникла доплата розмірі 721,32грн. за період з 20.09.2017 по 31.10.2021, яка проведена в вересні 2023 року. Вказує, що оскільки в рішенні суду №440/4605/22 від 05.04.2023 не зазначено окремий порядок нарахування сум компенсації ОСОБА_1 , розрахунок здійснено відповідно до Порядку №159, за період з 20.09.2017 по 31.08.2023 та сума становить 253,21грн.
У запереченнях на звіт представник позивача зазначив, що факт невчинення жодних дій на виконання рішення суду підтверджується також наданими відповідачем розрахунками заборгованості та рішеннями/протоколами №163750005022 від 01.08.2023 року та від 04.09.2023 з яких вбачається, що відповідач не здійснив виконання рішення суду від 05.04.2023 оку, а саме: не перерахував пенсію з 20.09.2017 по 01.03.2021 рік і залишив її в твердому розмірі 1782,17 грн; не здійснив перерахунок пенсії в розмірі станом на день його здійснення; не нарахував індексацію; не нарахував надбавку за понаднормовий стаж 8 років; не нарахував доплату 70 річним. Наголошує, що здійснення неналежного перерахунку пенсії позивачки призвело до здійснення відповідачем неналежного розрахунку суми компенсації втрат частини доходів за період з 20.09.2017 року по 30.08.2021 року. Прийняття звіту про виконання рішення суду в частині здійснення нарахування компенсації, неможливе без встановлення факту належного виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії позивачки.
Позивач, уважаючи, що наявний беззаперечний факт того, що рішення за цією адміністративною справою суб`єктом владних повноважень не виконується, звернувся до суду з заявою у порядку ст. 382 КАС України.
Приймаючи оскаржувану ухвалу від 11.06.2025, суд першої інстанції виходив з того, що з наявного у матеріалах заяви розрахунку суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 , здійсненого на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №440/4605/22, вбачається, що пенсійний орган здійснив розрахунок компенсації ОСОБА_1 не з 20.09.2017, а з березня 2021 року.
Таким чином, суд першої інстанції вважав, що оскільки належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення, не отримано, суд першої інстанції  дійшов висновку про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №440/4605/22.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає ухвалу суду першої інстанції в частині прийняття звіту відповідача.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі “Шмалько проти України”, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі “Валерій Фуклєв проти України” від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі “Шмалько проти України” від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі “Apostol v. Georgia” від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Також Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 за №4094-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” (далі також - Закон №4094-ІХ), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції та доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3 ст. 382-3 КАС України).
Зі змісту наданого до суду звіту про виконання судового рішення встановлено, що після проведеного перерахунку на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 по справі №440/4605/22 розмір пенсії ОСОБА_1 з 20.09.2017 не змінився.
Як зазначає представник позивача у запереченнях на звіт, відповідач протиправно залишив розмір пенсії в твердому розмірі 1782,17 грн, не здійснив перерахунок пенсії в розмірі станом на день його здійснення, не нарахував індексацію, не нарахував надбавку за понаднормовий стаж 8 років, не нарахував доплату 70 річним.
Також, представник позивача наголосив, що здійснення неналежного перерахунку пенсії позивачки призвело до здійснення відповідачем неналежного розрахунку суми компенсації втрат частини доходів за період з 20.09.2017 року по 30.08.2021 року.
Приймаючи звід відповідача суд першої інстанції зазначив лише те, що  з наявного у матеріалах заяви розрахунку суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 , здійсненого на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №440/4605/22, вбачається, що пенсійний орган здійснив розрахунок компенсації ОСОБА_1 не з 20.09.2017, а з березня 2021 року.
Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до розрахунку компенсації втрат частини доходів (т. 4, а.с. 37) відповідачем здійснено такий розрахунок за період з 20.09.2017, тобто єдина досліджена судом першої інстанції обставина не відповідає матеріалам справи.
Жодних інших обставин та доводів позивача про те, що, зокрема, відповідач протиправно залишив пенсію в твердому розмірі (1782,17 грн), не здійснив перерахунок пенсії в розмірі станом на день його здійснення, не нарахував індексацію, не нарахував надбавку за понаднормовий стаж 8 років, не нарахував доплату 70 річним судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінку.
Без дослідження зазначених вище доводів, прийняття судом першої інстанції звіту є передчасним, оскільки вказані обставини є суттєвими та підлягають з`ясуванню судом.
Колегія суддів зауважує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, спростовують висновки суду першої інстанції та колегією суддів приймаються до уваги.
Також, колегія суддів наголошує, що в розрізі приписів ст.382-3 КАС України саме суд першої інстанції наділений повноваженнями, які вказані в ч.3 згаданої статті, з урахуванням чого вимоги апеляційної скарги про накладення на керівника ГУ ПФУ ОСОБА_2 , відповідального за невиконання рішення суду від 05.04.2023 у справі № 440/4605/22, штрафу у розмірі від двадцяти до сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З огляду на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів уважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині прийняття звіту відповідача від 21.03.2025 з направленням справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові. 
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 по справі № 440/4605/22  скасувати в частині прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.03.2025 про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі № 440/4605/22.
Справу за № 440/4605/22 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.03.2025.
В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 440/4605/22 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	З.Г. Подобайло    І.С. Чалий