Унікальний номер справи 372/432/25
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/15332/2025
Головуючий у суді першої інстанції Р.О. Рабчун
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
   Іменем      України
 
15 жовтня 2025 року                                                                                                      місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
 
головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), 
суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І. 
 
секретар судового засідання Комар Л. А.
 
сторони:
 
позивач                                           керівник Обухівської окружної прокуратури 
                                                         Київської області, що діє в інтересах держави, 
                                                         в особі Обухівської                          
                                                         районної державної адміністрації
 
відповідач                                       Обухівська міська рада Київської області
відповідач                                       ОСОБА_1 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Заступника керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 липня 2025 року, постановлену у складі судді Р.О. Рабчуна в приміщенні Обухівського районного суду Київської області,
 
в с т а н о в и в :
 
У серпні 2025 року керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області, що діє в інтересах держави, в особі Обухівської районної державної адміністрації звернувся до суду з  позовом до Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права власності та реєстрації земельної ділянки, в якому просив усунути перешкоди державі в користуванні майном шляхом визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права власності та реєстрації земельної ділянки.
Ухвалою суду від 29.05.2025  було залишено без руху даний позов, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, а саме долучення експертно-грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером 3223110100:01:102:0209, площею 0,1519 га., чинної на дату подання позовної заяви, та внесення на депозитний рахунок Обухівського районного суду Київської області (код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268119, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, рахунок отримувача: UA768201720355259001000018661) Прокурором або Обухівською районною державною адміністрацією, в інтересах якої поданий даний позов, грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки.
Цією ухвалою також повідомлено прокурора та Обухівську районну державну адміністрацію про необхідність усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду та роз`яснено, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява буде залишена без розгляду.
Впродовж встановленого законом строку, прокурором  та Обухівською районною державною адміністрацією, в інтересах якої поданий даний позов, не надано до суду будь-яких доказів на виконання ухвали суду від 29.05.2025 року.
10.06.2025 року через підсистему «Електронний Суд» прокурором Обухівської окружної прокуратури було подано пояснення на виконання ухвали суду від 29.05.2025 року про залишення позовної заяви без руху, в яких  прокурор просить суд продовжити розгляд справи по суті, вважає, що застосування на даній стадії судового розгляду справи Закону № 4292-ІХ є безпідставним.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 липня 2025 року позов керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області, що діє в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації до Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права власності та реєстрації земельної ділянки залишено без розгляду.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27.03.2025 року.
Не погодившись із таким судовим рішенням, заступник керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позовна заява відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України у редакції чинній станом на момент звернення до суду (26.03.2025 року), підстав для подання прокурором до суду експертно-грошової оцінки спірних земельних ділянок та документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в сумі їх вартості, немає. Судом першої інстанції не враховано, що положення Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12.03.2025 року № 4292-ІХ (далі - Закон № 4292-ІХ) щодо обов`язку внесення на депозитний рахунок суду грошової суми в розмірі оцінки земельних ділянок на дату подання позову не застосовуються у спірних правовідносинах. На момент пред`явлення позову до набрання чинності Законом № 4292-ІХ прокурором обрано вірний спосіб захисту у спірних правовідносинах - пред`явлення негаторного позову. Крім того, станом на момент звернення до суду із вказаним позовом діяла редакція ст. 177 ЦПК України, яка визначала перелік документів, що додаються до позовної заяви. Ця норма не могла мати зворотної дії в часі в силу ст. 58 Конституції України, оскільки абзац 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України погіршує становище позивача внаслідок встановлення додаткових вимог до позовної заяви. Вказав, що відповідачка у силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих характерних для земель лісогосподарського призначення ознак спірної земельної ділянки знала або, проявивши розумну обачність, ознайомившись із змістом земельного, лісового законодавства і, за необхідності, отримавши правову допомогу перед набуттям права на спірну ділянку, повинна була знати про те, що ця ділянка повністю не може використовуватися як землі сільськогосподарського призначення.  
Обухівською міською радою Київської області через свого представника Кучму О.М. подано відзив на апеляційну скаргу. 
Зазначає, що законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» було внесено зміни, зокрема до ст.ст. 261, 388, 390 і 391 ЦК України, закон набрав чинності 09.04.2025.
На думку представника, хоча позов   подано прокурором до набрання чинності зазначених змін, однак внесення суми компенсації на депозитний рахунок суду є обов`зковим у справах, в яких суд першої інстанції ще не ухвалив рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності законом № 4292-IХ.
У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Корзаченко В.М., представники Обухівської міської ради - Василюк В.М., Кучма О.М. апеляційну скаргу не визнали,  просили суд залишити її без задоволення, представник третьої особи Семко В.Ю. підтримав подану апеляційну скаргу, просив  її задовольнити з викладених підстав.
Прокурор  Обухівської окружної прокуратури Київської області у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог закону, свого представників для участі в судовому засіданні не забезпечив. Будь - яких заяв, клопотань від прокурора на час розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.
Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності прокурора та представника позивача з урахуванням вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Так, відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що 09.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12.03.2025 року № 4292-ІХ, а тому, в силу положень ст.ст. 390, 391 ЦК України, п. 2 Розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 4292-ІХ, ч. 4 ст. 177 ЦПК України прокурор мав усунути недоліки позовної заяви, шляхом внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми в розмірі оцінки (експертно-грошова оцінка земельних ділянок), здійсненої в порядку, визначеному Законом України «Про оцінку земель», чинної на дату подання позовної заяви, і додати до позову вказані документи.
Перевіривши такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали виходячи з наступного.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 3, 4  ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
За змістом позовних вимог, поданий прокурором позов у даній справі  в інтересах держави є негаторним (на підставі ст. 391 ЦК України).
Негаторний позов - це позов про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном. І умовами його пред`явлення є: 1) позивач є власником речі; 2) поведінка відповідача є протиправною; 3) на момент пред`явлення позову протиправна поведінка має тривати і перешкоджати користуватися майном його власнику.
Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від учинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Цей спосіб захисту спрямовано на усунення порушень прав власника, не пов`язаних із позбавленням його володіння майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц).
09.04.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12.03.2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено частиною 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2025 року позов керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області, що діє в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації залишено без руху та надано час для усунення недоліків шляхом внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми в розмірі оцінки (експертно-грошова оцінка земельних ділянок) здійсненої в порядку, визначеному Законом України «Про оцінку земель», чинної на дату подання позовної заяви.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З матеріалів справи убачається, що позовна заява, подана прокурором 24.01.2025 року, відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, в редакції, чинній на дату звернення до суду.
Нова редакція ч. 4 ст. 177 ЦПК України набула чинності 09.04.2025 року, тобто після подачі позовної заяви.
Апеляційний суд зазначає, що хоча позов подано прокурором до набрання чинності вищезгаданими змінами, однак  внесення суми компенсації на депозитний рахунок суду є обов`язковим у справах, в яких суд першої інстанції ще не ухвалив рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності Законом №4292-ІХ.
Враховуючи вищевикладене, внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для вирішення спору.
Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» також було внесено зміни, зокрема, до ч. 4 ст. 177 і ч. 2 ст. 185 ЦПК України, доповнивши їх наступним змістом: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви»; «якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму».
Так, вищевказані зміни до норм процесуального закону внесені після відкриття провадження у справі, водночас норми вищевказаних статтей ЦК України, підлягатимуть застосування судом під час ухвалення судового рішення у даній справі, оскільки мають зворотню дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, добросовісність якого, в свою чергу, може бути спростована виключно в ході розгляду справи.
З приводу твердження прокурора про незастосування положень Закону №4292-ІХ від 12.03.2025 року щодо його зворотності дії в часі слід зазначити, що дійсно в Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Колегія суддів зауважує, що згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп, від 9 лютого 1999року №1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи, але це положення стосується людини і громадянина (фізичної особи). Крім того, положення  Закону №4292-ІХ від 12.03.2025 року пом`якшують цивільно-правову відповідальність добросовісних набувачів, яким у даній справі за результатами її розгляду може бути встановлено відповідачу - фізичній особі, звільняючи її від обов`язку пред`явлення окремого позову до держави чи територіальної громади в разі задоволення позову вищевказаної категорії та захищають такого добросовісного набувача шляхом перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду. Тому цей Закон має зворотню дію в часі, в тому числі і абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України та ст. 390, 391 ЦК України, якими врегульовано порядок компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна.
З огляду на вказані норми закону колегія суддів дійшла висновку, що прокурор звернувшись з даним позовом до суду зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого маэ бути здійснена в порядку, визначеному законом, станом на дату подання позовної заяви, тобто  24 січня 2025 року.
Прокурор та Обухівська районна державна адміністрація  не усунули даний  недолік,  а саме не долучили експертно-грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером 3223110100:01:102:0209, площею 0,1519 га, чинної на дату подання позовної заяви та не внесли на депозитний рахунок Обухівського районного суду Київської області грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки. 
Отже, слід дійти висновку, що залишаючи позов керівник Обухівської окружної прокуратури, що діє в інтересах держави, в особі Обухівської районної держаної адміністрації без розгляду, суд першої інстанції діяв відповідно до норм процесуального права та принципу юридичної визначеності.
Відтак, залишення заяви без розгляду не перешкоджає позивачу після усунення умов, що були підставою залишення позову без розгляду, звернутися до суду повторно.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі прокурора.
          Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Заступника керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області  залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 липня 2025 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 11 листопада 2025 року   

 
 
          Судді
 
                                                                                                                      Л. Д.  Поливач
 
                                                                                                                      А. М.  Стрижеус
 
                                                                                                                      О. І.  Шкоріна