ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13671/24                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 вересня 2025 року                                                                                   м. Київ          

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
           головуючого судді:	 	Беспалова О. О.	
           суддів:	 	Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.	
           за участю секретаря:	 	Волошка О. Л. 	

представника позивача Маслак М.С., представника відповідача Роєнка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту 09.06.2025 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому просила суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування вислуги років за час проходження служби в Державному департаменті України з питань виконання покарань з 01.07.1999 по 26.09.2022 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, а також для нарахування додаткової оплачуваної відпустки станом на дату прийняття на службу в поліцію (07.11.2015);
- зобов`язати відповідача зарахувати їй вислугу років за час проходження нею служби в органах Державного департаменту України з питань виконання покарань з 01.07.1999 по 26.09.2022 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, а також для нарахування додаткової оплачуваної відпустки станом на дату прийняття на службу в поліцію (07.11.2015).
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 провадження у справі закрито.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 прийнято справу до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав та доказів поважності причин його пропуску.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позовну залишено без розгляду, на підставі частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із пропуском строку на звернення до суду з даним позовом. 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин, невідповідність висновків суду дійсним обставинам, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке. 
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що про порушення свої прав позивачу було відомо ще в січні 2024 року, з моменту звернення до суду з позовом в межах справи №620/365/24, однак даний позов подано лише 15.10.2024. 
Дослідивши матеріали справи колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Частинами 1, 2 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Приписами частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).
Як встановлено судом ОСОБА_1 08.01.2024 зверталась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування вислуги років за час проходження служби позивача в Державному департаменті України з питань виконання покарань з 01.07.1999 по 26.09.2002 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, а також для нарахування додаткової оплачуваної відпустки; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу вислугу років за час проходження нею служби в органах Державного департаменту України з питань виконання покарань з 01.07.1999 по 26.09.2002 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, а також для нарахування додаткової оплачуваної відпустки.           
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/365/24 від 23.02.2024, яке набрало законної сили 22.05.2024, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не зарахування вислуги років за час проходження служби ОСОБА_1 в Державному департаменті України з питань виконання покарань з 01.07.1999 по 26.09.2002 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, а також для нарахування додаткової оплачуваної відпустки; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 вислугу років за час проходження нею служби в органах Державного департаменту України з питань виконання покарань з 01.07.1999 по 26.09.2002 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, а також для нарахування додаткової оплачуваної відпустки.   
Наведені обставини свідчать, що дізнавшись про порушення своїх прав щодо не зарахування вислуги років за час проходження служби ОСОБА_1 в Державному департаменті України з питань виконання покарань з 01.07.1999 по 26.09.2002 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, а також для нарахування додаткової оплачуваної відпустки позивач звернулась із позовом в рамках справи №620/365/24. 
Натомість, лише з листа №2798-Р/124/05/20-2024 від 24.09.2024 позивачу стало відомо, що на виконання рішення суду у вказаній вище справі Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області зараховано їй вислугу років за час проходження служби в органах Державного департаменту України з питань виконаних судових рішень, як вважає позивач,  станом на момент набрання законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/365/24, а саме з 22.05.2024. 
Відтак, з аналізу наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо наявності підстав для залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно п. ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації позивачем права на доступ до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування.
Керуючись ст. ст. 240, 243, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року  скасувати.
Справу 620/13671/24 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	         О. О. Беспалов	
Суддя 	             В. Ю. Ключкович	
Суддя	    А. Б. Парінов 	

(Повний текст постанови складено 17.09.2025)