П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/3706/25	

Суддя першої інстанції: Юхтенко Л.Р.
 Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
 Повний текст судового рішення складений 07.04.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А.,  Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови йому у перерахунку пенсії виходячи із восьми мінімальних пенсії за віком; зобов`язання перерахувати та виплатити йому пенсію починаючи з 09.01.2025 в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням підвищень і доплат, та раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-категорії та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На думку позивача, з огляду на рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 від 07.04.2021 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він має право на отримання пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, однак відповідач відмовив йому у такому праві, що є свідченням протиправної поведінки.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 позов задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі нижче 8 мінімальних пенсій за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 09.01.2025 перерахунок і виплату на користь ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 09.01.2025 відповідно до вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що умовою виникнення у позивача права на перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком було неприведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 (до 07.07.2021) нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України. Однак, 29.06.2021, на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» №1584-ІХ. За таких обставин, пенсійний фонд зазначає про відсутність підстав для застосування положення ч.4 ст.54 Закону №796-ХІІ, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ. /а.с.15/
09.01.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату основної пенсії за період з 01.01.2025 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021, ст.54 Закону №796-ХІІ у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком. /а.с.11-12/
22.01.2025 пенсійний орган повідомив про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку. /а.с.13-14/
Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсійне забезпечення осіб, які віднесені до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано положеннями ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон України №796-XII), яка неодноразово зазнавала змін.
Відповідно до ст.54 Закону України №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 №230/96-ВР (надалі - Закон України №230/96-ВР) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0тис. карбованців.
Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон України №1788-XII).
В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.
Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
28.12.2014 прийнято Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (надалі – Закон України №76-VIII), яким ст.54 Закону №796-XII викладено у такій редакції:
«Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986- 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».
Конституційний Суд України в Рішенні від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 дійшов висновку, що положення ч.3 ст.54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №76-VIII не відповідають Конституції України (є неконституційними) та встановив, що громадяни України, на яких поширюється дія ст.54 Закону №796-ХІІ, мають право на відшкодування шкоди, якої вони зазнали внаслідок дії ч.3 ст.54 цього Закону в редакції Закону №76-VIII. 
З метою реального поновлення у правах громадян України, на яких поширюється дія ст.54 Закону №796-ХІІ, Конституційний Суд України вважав, що держава зобов`язана розробити порядок (юридичний механізм) відшкодування шкоди, якої вони зазнали внаслідок дії ст.54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №76-VIII.
Конституційний Суд України Рішенням від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 встановив строк втрати чинності нормою закону, що визнана неконституційною, а саме через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07.07.2021.
На виконання Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 Верховною Радою України прийнятий Закон №1584-ІХ, яким внесено зміни до Закону №796-ХІІ, в тому числі в частині визначення розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Так, за змістом ч.3 ст.54 Закону України №796-ХІІ (в редакції Закону України №1584-ІХ) розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності – 6000грн.; для II групи інвалідності – 4800грн.; для III групи інвалідності – 3700грн.; для дітей з інвалідністю – 3700грн.
Таким чином, ст.54 Закону України №796-ХІІ в редакції Закону України №1584-ІХ визначені розміри пенсій, які є нижчими, аніж ті, що були встановлені зазначеною статтею в редакції Закону №230/96-ВР.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.12.2024 у справі №240/1121/24 вирішуючи питання застосування ст.54 Закону України №794-ХІІ у редакції Закону України №230/96-ВР зазначив, що незважаючи на те, що формально законодавець виконав рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 (щодо внесення відповідних змін до Закону №796-ХІІ в частині надання повноважень уряду визначати розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи), проте встановлені ст.54 Закону №796-ХІІ (в редакції Закону №1584-IX) нові розміри пенсій є суттєво меншими, аніж їх було гарантовано Законом №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР. Врахувавши зазначене, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, вказала, що прийняттям Закону №1584-IX не досягаються всупереч рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 мінімальні гарантії у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд у постанові від 10.12.2024 у справі №240/1121/24 сформував висновок про те, що оскільки внесеними Законом №1584-IX змінами до ст.54 Закону №796-XII встановлено менші розміри пенсії, аніж ті, які було передбачено зазначеною статтею в редакції Закону №230/96-ВР, то до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР.
Вказана правова позиція також підтримана Верховним Судом у постановах від 31.01.2025 у справі № 240/1126/24, від 15.04.2025 у справі №240/66/24, від 23.04.2025 у справі №460/10731/24, від 13.05.2025 у справі №580/7747/24, від 21.05.2025 у справі №580/7691/24.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особою з інвалідністю ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 31.07.2019. /а.с.49, 20/
Водночас, виплату, належної позивачу пенсії, здійснено відповідачем в розмірах менших, ніж передбачено ст.54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання пенсії, передбаченої ст.54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.
За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року залишити без змін. 
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук    О.В. Яковлєв