ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2025 р. 	Справа № 520/16819/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025, (головуючий суддя І інстанції: Садова М.І.) по справі № 520/16819/25
за позовом      ОСОБА_1  
до     Головного управління ДПС у Харківській області  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
  ОСОБА_1   (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.06.2024 №12178004-2405-2034-UA63120270000028556 ГУ ДПС у Харківській області. 
Ухвалою Харківського  окружного адміністративного суду від 30.06.2025 позовну заяву залишено без руху, надано 5 денний строк  для усунення недоліків, шляхом  надання квитанції про оплату судового збору.
Ухвалу Харківського  окружного адміністративного суду від 30.06.2025 доставлено стороні позивача до електронного кабінету 02.07.2025 о 02:29 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного поштового відправлення.
Станом на 10.07.2025 недоліки заяви не усунуті.
Ухвалою Харківського  окружного адміністративного суду від 10.07.2025 позовну заяву повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки, які викладені в ухвалі суду від 30.06.2025, а також до суду не подано будь-яких заяв чи клопотань про продовження строку для усунення вказаних недоліків.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження по вказаній справі та розгляду справи по суті позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги,  зазначив, що він є інвалідом війни ІІІ групи, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 01.10.1999 ,  а отже він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Головне управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач) подало відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. 
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем  долучено до позовної заяви докази звільнення його від сплати судового збору, а саме копія посвідчення інваліда війни ІІІ групи.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів наявності підстав звільнення від сплати судового збору, зокрема  посвідчення учасника бойових дій.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до ст. 2 Закону «Про судовий збір» платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 3 «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», передбачають перелік осіб, які звільненні від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону № 3574-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 3551-ХІІ ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.
За приписами ст. 13 Закону № 3551-XII особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.
Аналогічні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, відповідну правову позицію викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 800/203/17, в якій Позивач додав до позовної заяви копію посвідчення особи з інвалідністю ІІІ групи, що, як встановив суд касаційної інстанції, дає право на пільги, визначені законодавством України для ветеранів війни та інвалідів війни, тому відповідно до зазначених правових норм він звільнений від сплати судового збору.
Позивач у даній адміністративній справі є інвалідом війни ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 01.10.1999 року, копію якого він долучав як до позовної заяви.
Таким чином, Позивач у цій справі є звільненим від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Суддя суду першої інстанції помилково зазначив про те, що позивач не звільнений від сплати судового збору.
Аналогічна правова позиція щодо звільнення від сплати судового збору осіб з інвалідністю ІІІ групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2020 року у справі № 826/13286/16, від 02 липня 2020 року у справі № 620/2075/19, від 20 травня 2020 року у справі № 640/14679/19, від 13 травня 2021 року у справі № 300/2690/19, від 11 жовтня 2023 року у справі № 345/2656/21, від 13 грудня 2023 року у справі № 210/834/15-ц, від  01 травня 2024 року у справі № 620/2557/23.
Оскільки судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не правильно розтлумачено норму процесуального закону, з урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
За таких обставин, колегія суддів зазначає про відсутність підстав, на які посилався суд першої інстанції, для повернення позовної заяви.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.
Враховуючи викладене, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 320 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Таким чином, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.    
Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-     
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 по справі № 520/16819/25 - скасувати.
Справу № 520/16819/25 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	В.А. Калиновський    А.О. Бегунц