ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2716/20                                                                      Головуючий у 1 інстанції: Скрипка І.М.
                                                                               Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 вересня 2025 року                                                                                       м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                  Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Аліменка В.О.
                                                               Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області у незарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 у зоні відчуження ЧАЕС, починаючи з 01.01.2004 року по 03.09.2019 року до страхового стажу в полуторному розмірі, та як роботу у зоні відчуження ЧАЕС та по Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, відповідно до частини 1 статті 56 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу (та розрахунку індивідуального коефіцієнту страхового стажу), період роботи у зоні відчуження ЧАЕС, починаючи з 01 січня 2004 року по 03 вересня 2019 року в полуторному розмірі (додав до суми місяців страхового стажу в формулі розрахунку індивідуального коефіцієнта страхового стажу 94 місяця (7 років 10 місяців 1 день)), та як роботу у зоні відчуження ЧАЕС та по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, з врахуванням довідок встановленої форми, затвердженими постановою Держкомітету СРСР з праці та соціальних питань від 09.03.1988р. №122 та постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006р. за №920. та виплатити мені різницю в розмірі пенсії починаючи з вересня 2019 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області   щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 01.01.2004 по 03.09.2019 у зоні відчуження Чорнобильської АЕС за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими  і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у полуторному розмірі.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.09.2019, зарахувавши до страхового стажу (у тому числі, до розрахунку коефіцієнта страхового стажу) ОСОБА_1 період її роботи з 01.01.2004 по 03.09.2019 (94 місяці - 7 років 10 місяців 1 день) у зоні відчуження Чорнобильської АЕС за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у полуторному розмірі, із урахуванням довідок встановленої форми, затверджених постановами Держкомітету СРСР з праці та соціальних питань від 09.03.1988 № 122 та Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт, посилаючись на положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказує, що страховий стаж зараховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом, зокрема періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим законом (тобто, 01 січня 2004 року), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено зарахування до страхового стажу, з якого розраховується розмір пенсії, у полуторному розмірі періоди роботи (служби) у зоні відчуження.
03 березня 2025 року через систему «електронний суд» та 06 березня 2025 року засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та з 02.01.2014 отримує пенсію за віком відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» України від 09.07.2003 № 1058-IV зі зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.
Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 10.02.2020, основний розмір призначеної позивачу пенсії за віком становить 9525,67       грн. (0,54000 х 4,00516 х 3764,40 х 1,17). Де 0,54000 - індивідуальний коефіцієнт стажу; 4,00516 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 3764,40 - середня заробітна плата по Україні за 2014, 2015 та 2016 роки; 1,17 - коефіцієнт індексації       - пенсії. Із урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, встановлених законодавством, загальний розмір пенсії склав 10867,79 грн.       
Згідно розрахунку пенсії за віком, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області зараховано до страхового стажу позивача наступні періоди:
- з 01.09.1985 по 19.02.1991 (навчання у вищих/середніх НЗ) зараховано 5 років 5 місяців 19 днів, кратність - 1;
- з 27.04.1992 по 09.10.1994 (догляд за дитиною до 3 років) - 2 роки 5 місяців 13 днів, з урахуванням кратності - кратність - 1;
- з 10.10.1994 по 31.07.1998 (ЧАЕС, робота за списком №1) - 3 роки 9 місяців 22 дні, з урахуванням кратності - 1,5 - 5 років 8 місяців 18 днів;
- з 01.08.1998 по 21.09.1998 (ЧАЕС, робота за списком №1) - 0 років 1 місяць 21 день з урахуванням кратності - 1,5 - 0 років 2 місяці 16 днів;
- з 22.09.1998 по 30.09.2003 - 5 років 0 місяців 9 днів (кратність - 1);
- з 01.10.2003 по 31.12.2003 (ЧАЕС, робота за списком №1) - 0 років 3 місяці 0 днів з урахуванням кратності - 1,5 - 0 років 4 місяця 15 днів;
- з 01.01.2004 по 31.12.2009 (ЧАЕС, робота за списком №1) - 6 років 0 місяців 0 днів (кратність - 1);
- з 01.01.2010 по 02.08.2016 (ЧАЕС, робота за списком №1) - 6 років 7 місяців 2 дні (кратність - 1);
- з 03.08.2016 по 31.12.2017 (ЧАЕС, робота за списком №1) - 1 рік 4 місяці 29 днів (кратність - 1);
- з 01.01.2018 по 03.09.2019 (ЧАЕС, робота за списком №1) - 1 рік 8 місяців 3 дні (кратність - 1);
- з 04.09.2019 по 30.09.2019 (ЧАЕС, робота за списком №1) - 0 років 0 місяців 27 днів (кратність - 1).
Не погоджуючись з діями відповідача щодо обрахунку страхового стажу, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
За визначенням частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною 3 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон № 1788, у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Статтею 13 Закону 1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Пунктом «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ установлено, що право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ) є спеціальним законом для застосування у питанні обчислення стажу роботи для осіб, віднесених до цієї категорії.
Згідно статті 56 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.
Особливості оплати правці працівників, які працюють у зоні відчуження передбачено рядом підзаконних нормативно-правових актів.
Згідно підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2000 № 223 «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів», у період з 01.01.2000 до 01.01.2003 особам, які постійно виконують роботи (службові обов`язки) у зоні відчуження час роботи (служби) зараховується до трудового стажу, до вислуги років - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
Відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 137 «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів», у період з 01.01.2003 до 01.01.2006 особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження час роботи або служби зараховується до трудового стажу, до вислуги років у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджується Кабінетом Міністрів України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2006 № 571 «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження» установлено, що у період з 01.01.2006 по 01.01.2009 особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження», у період з 01.01.2009 по 01.01.2012 особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2011 № 984 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831» абзац перший викладено у такій редакції: «Установити, що у період з 01.01.2012 до 01.01.2015: в абзацах   другому та четвертому слова «Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи» замінити словами «Міністерства надзвичайних ситуацій».».
В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2014 №717 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008№ 831» внесено до постановляючої частини постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» (Офіційний вісник України, 2008 p., № 71, ст. 2384; 2011 p., № 73, ст. 2740; 2012 p., № 81, ст. 3272; 2013 p., № 41, ст. 1477; 2014 p., № 47, ст. 1238) такі зміни: абзац перший викладено у такій редакції: «Установити, що у період з 01.01.2015 до 01.01.2016: 2) в абзаці другому цифри і слова « 150 відсотків мінімальної заробітної плати» замінити цифрами і словом « 1 827 гривень»; 3) абзаци другий і четвертий після слів «Державної служби з надзвичайних ситуацій» доповнити словами, «Державного агентства з управління зоною відчуження».».
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №831 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831» внесено до постановляючої частини постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» (Офіційний вісник України, 2008 р., № 71, ст. 2384; 2013 р., № 41, ст. 1477; 2014 р., № 47, ст. 1238; 2015 р., № 3, ст. 57; 2016 р., № 26, ст. 1035) такі зміни: абзац перший викладено в такій редакції: «Установити, що з 01.01.2016: в абзаці другому цифри і слово « 1827 гривень» замінити цифрами і словами « 150 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року».
Отже, вищевказаними постановами Кабінету Міністрів України особам, які постійно працювали або виконували службові обов`язки у зоні відчуження, надано додаткові соціальні гарантії при призначенні пенсії, зокрема, і щодо зарахування часу роботи до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області не було зараховано у полуторному розмірі період роботи ОСОБА_1 на ДСП «Чорнобильська АЕС» з 01.01.2004 по 03.09.2019.
Відповідач вказує, що страховий стаж зараховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених Законом № 1058-IV, зокрема, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим законом (тобто, 01 січня 2004 року), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. 
Таким чином, відповідач зазначає, що Законом № 1058-IV не передбачено зарахування до страхового стажу, з якого розраховується розмір пенсії, у полуторному розмірі періоди роботи (служби) у зоні відчуження.
З даного приводу, слід заначити наступне.
Відповідно до Списку № 1, затвердженого постановою Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, час роботи повний робочий день у зоні відчуження дає право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом в постановах від 09.02.2021 у справі № 743/683/17 та від 15.11.2023 у справі №620/7043/22.
Відповідачем не заперечується, що відомостями трудової книжки ОСОБА_1 та довідками, які надавались органу Пенсійного фонду, підтверджується її робота протягом спірного періоду у зоні відчуження.
Пунктом 4 постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1497-378 встановлено, що у період 1988-1990 років: час роботи робітників, задіяних на експлуатації Чорнобильської АЕС та ліквідації наслідків аварії в зоні відселення, зараховується у полуторному розмірі в трудовий стаж та в стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію по Списку № 1, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.
Дію вказаної постанови було пролонговано пунктом 1 постанови Ради Міністрів СРСР № 1136 Про продовження на 1991-1995 роки строку дії постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРП від 29.12.1987 року № 1497.
В подальшому, зазначена норма про те, що робота у зоні відчуження ЧАЕС зараховується до трудового стажу у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1) безперервно продовжується в часі постановами Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 № 250 - з 01.01.1996 до 01.01.2000; від 30.06.1998 № 982 - з 01.07.1998 до 01.01.2000; від 07.02.2000 № 223 - з 01.01.2000 до 01.01.2003; від 29.01.2003 №137 - з 01.01.2003 до 01.01.2006; від 27.04.2006 №571 - з 01.01.2006 по 01.01.2009; від 10.09.2008 № 831 в первинній редакції з 01.01.2009 по 01.01.2012, в редакції постанови від 21.09.2011 № 984 - з 01.01.2012 до 01.01.2015, в редакції постанови від 29.12.2014 № 717 - з 01.01.2015 до 01.01.2016, в редакції постанови від 20.04.2016 № 297 з 01.01.2016, в редакції постанови від 18.05.2017 №335 з 01.01.2017, та діє по даний час.
Пунктами 1 і 3 постанови Кабінету Міністрів України Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів від 29.01.2003 № 137 визначено, що у період з 1 січня 2003 року до 1 січня 2006 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження: час роботи або служби зараховується до трудового стажу, до вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком, на пільгових умовах, який затверджується Кабінетом Міністрів України).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 831 від 10.09.2008 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуженн`я, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36).
Постанова № 831 прийнята у відповідності з положеннями статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає пільги щодо обчислення стажу роботи.
Так, згідно із частиною першою статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права для зарахування до страхового стажу періоду її роботи за Списком № 1 в зоні відчуження ЧАЕС з 01.01.2004 по 31.1203.09.2019 у полуторному розмірі.
Аналогічний висновок щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивачки періоду роботи в зоні відчуження за Списком №1, який підлягає зарахуванню у полуторному розмірі, міститься у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №320/6063/19. 
Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність  зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.09.2019, зарахувавши до страхового стажу (у тому числі, до розрахунку коефіцієнта страхового стажу) ОСОБА_1 період її роботи з 01.01.2004 по 03.09.2019 (94 місяці - 7 років 10 місяців 1 день) у зоні відчуження Чорнобильської АЕС за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у полуторному розмірі, із урахуванням довідок встановленої форми, затверджених постановами Держкомітету СРСР з праці та соціальних питань від 09.03.1988 № 122 та Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2  ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3  ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

   Суддя-доповідач                                                                           Вівдиченко Т.Р.
          
   Судді                                                                                              Аліменко В.О.

                                                                                                               Ключкович В.Ю.