ф
УХВАЛА
19 вересня 2025 року 
м. Київ
справа №200/3608/25
адміністративне провадження № К/990/37114/25  
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желєзного І.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі №  200/3608/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29  січня 2020 року по 19 травня 2023 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення зі служби цивільного захисту відповідно;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023  року в сумі 167 210 грн.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025  року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23  червня 2025  року у справі №  200/3608/254 скасовано та ухвалено постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач 05 вересня 2025  року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою (касаційне провадження № К/990/36820/25).
Водночас 08 вересня 2025 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку надійшла ідентична попередній касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі №  200/3608/25 (касаційне провадження № К/990/37114/25).
За змістом частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Ураховуючи, що в провадженні Верховного Суду є касаційне провадження у справі про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01  вересня 2025 року у справі №  200/3608/25 (касаційне провадження №  К/990/37114/25).
Такого висновку щодо застосування положень пункту 5 частини четвертої статті  169 та частини другої статті 332 КАС України дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 10 січня 2025 року у справі № 320/7490/23, від 15 січня 2025 року у справі №  460/8252/24, від 21 січня 2025 року у справах № 320/28579/24 та №  120/8946/24.
Керуючись положеннями статей  169,  332,  359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі №  200/3608/25 (касаційне провадження № К/990/37114/25) - повернути особі, яка її подала.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                                                                                                                                                    І.  В.  Желєзний