ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року 
м. Київ

справа № 640/16378/22
адміністративне провадження № К/990/10627/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Чиркіна С.М. та судді Шарапи В.М., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Державного реєстратора Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України Довгань Аліни Анатоліївни,
третя особа: Політична партія «Всеукраїнська партія «Дітей війни»,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Міністерства юстиції України
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у складі судді Черникової А.О. від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Вівдиченко Т.Р., Аліменка В.О., Собківа Я.М. від 04 лютого 2025 року
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України Довгань Аліни Анатоліївни (далі - державний реєстратор, відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора від 16 вересня 2022 року № 193/19.4 про відмову в державній реєстрації змін до відомостей про Політичну партію «Всеукраїнська партія «Дітей війни», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), у тому числі змін до статуту та програми; 
- зобов`язати відповідача повторно розглянути подані 24 лютого 2021 року документи для внесення змін до відомостей про Політичну партію «Всеукраїнська партія «Дітей війни» з урахуванням висновків суду.
2.          На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що у 2020 році державні реєстратори Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст) чотири рази відмовляло у реєстрації змін до відомостей про партію, блокуючи обрання його керівником. Після рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2022 року у справі    № 640/19841/21 Мін`юст був зобов`язаний повторно розглянути документи, подані 24 лютого 2021 року, проте 16 вересня 2022 року державний реєстратор відмовила у реєстрації змін через розбіжність у формулюванні мети партії: у заяві вказано «громадян», а в протоколі та статуті - «громадян України».
Позивач стверджував, що така відмова є умисним перешкоджанням діяльності партії, порушує принципи правової, демократичної держави та права членів партії.
3.          Державний реєстратор не визнала позов, у відзиві вказувала, що рішення від 16 вересня 2022 року № 193/19.4 про відмову в державній реєстрації змін до відомостей про Політичну партію «Всеукраїнська партія «Дітей війни» ґрунтується на нормах Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV); зумовлене невідповідністю відомостей у заяві про реєстрацію - мети діяльності партії: «сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян», із зазначеною у протоколі та статуті партії метою: «сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян України», що суперечить пункту 10-3 частини першої статті 28 вказаного Закону.
Повторний розгляд документів від 24 лютого 2021 року відбувся на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2022 року у справі № 640/19841/21. Рішення про відмову прийнято на підставі правового висновку, затвердженого відповідно до законодавства, та оформлено через програмні засоби ЄДР.
Суд у справі № 640/19841/21 визнав необґрунтованими дві з трьох підстав відмови у реєстраційній дії від 26 березня 2021 року: 1) щодо відсутності в документах дати засідання Ради партії; 2) щодо відсутності цілей і завдань у програмі партії. Третя підстава - розбіжність у формулюванні мети діяльності, визнана Окружним адміністративним судом міста Києва  обґрунтованою, що підтверджує правомірність відмови від 16 вересня 2022 року.
Заява від 24 лютого 2021 року містить розбіжність із протоколом з`їзду Політичної партії «Всеукраїнська партія «Дітей війни» та новою редакцією статуту щодо мети діяльності, що є підставою для відмови відповідно до статті 28 Закону № 755-IV. Відомості про мету діяльності є обов`язковими для внесення до ЄДР відповідно до статті 9 Закону № 755-IV, тому невідповідність унеможливлює реєстрацію.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
4.          Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 17 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року, задовольнив позов.
5.          Суди першої та апеляційної інстанцій мотивували рішення тим, що державний реєстратор у рішенні від 16 вересня 2022 року № 193/19.4 помилково вказала на невідповідність мети діяльності партії у заяві про державну реєстрацію порівняно зі статутом і протоколом, оскільки мета діяльності, зазначена в заяві, протоколі з`їзду партії від 20 лютого 2021 року та новій редакції статуту, є ідентичною: «сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян України, участь у виборах та інших політичних заходах». 
Окружний адміністративний суд міста Києва у рішенні від 04 травня 2022 року у справі                  № 640/19841/21 помилково зазначив, що мета в статуті партії відрізняється від мети в заяві.
Відсутність реальної невідповідності між документами виключає підстави для відмови, передбачені пунктами 6 та 10-3 статті 28 Закону № 755-IV.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6.          Не погодившись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Мін`юст подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
7.          На обґрунтування касаційної скарги Мін`юст зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували пункт 10-3 статті 28 Закону № 755-IV та порушили положення статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також вказує на необхідність формулювання Верховним Судом висновку у подібних правовідносинах. Зазначена у заяві від 24 лютого 2021 року мета діяльності Політичної партії «Всеукраїнська партія «Дітей війни» не відповідає меті, яка зазначена у новій редакції статуту партії.
Суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно не взяли до уваги преюдиційні обставини, встановлені у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2022 року у справі № 640/19841/21, щодо обґрунтованості та правомірності рішення державного реєстратора від 26 березня 2021 року № 126/19.4, яким відмовлено в державній реєстрації змін до відомостей про  Політичну партію «Всеукраїнська партія «Дітей війни».
8.           ОСОБА_1 просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року - без змін, посилаючись на те, що Мін`юст у лютому 2025 року вніс відповідні зміни до відомостей про партію.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 
9.           12 березня 2025 року Мін`юст подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
10.          Верховний Суд ухвалою від 01 квітня 2025 року відкрив касаційне провадження у справі.
11.           02 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу.
12.          Верховний Суд ухвалою від 15 вересня 2025 року призначив справу до розгляду у письмовому провадженні за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи з 16 вересня 2025 року.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13.          Суди попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановили, що 20 лютого 2021 року з`їзд Політичної партії «Всеукраїнська партія «Дітей війни» ухвалив рішення про зміну найменування партії на ПП «Консервативна партія України», зміну мети, затвердження нової редакції статуту та програми обрання нового керівного складу (голови партії - Сінчука М.Л.), а також зміну КВЕД, місцезнаходження та контактних даних.
14.           24 лютого 2021 року документи для державної реєстрації зазначених змін були подані до Мін`юсту.
15.           26 березня 2021 року державний реєстратор Довгань А.А. прийняла рішення № 126/19.4 про відмову у державній реєстрації змін до відомостей про Політичну партію «Всеукраїнська партія «Дітей війни» в ЄДР. Рішення було обґрунтовано положеннями статті 28 Закону № 755-IV. Підставами для відмови були невідповідності та суперечності, виявлені у поданих документах, а саме: неможливість підтвердження факту скликання та проведення з`їзду відповідно до статутних вимог (протокол № 3), оскільки відсутня інформація щодо дати засідання Ради партії, на якому прийнято рішення про скликання з`їзду та встановлення норми представництва, а також відсутня інформація про присутність членів Ради партії на цьому засіданні; нова редакція програми партії не містить чіткого визначення цілей, завдань та шляхів їх досягнення; розбіжності у визначенні мети діяльності партії: мета, зазначена у заяві про державну реєстрацію, не відповідає меті, зафіксованій у новій редакції статуту партії.
16.          Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 04 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року у справі № 640/19841/21 визнав протиправним та скасував рішення державного реєстратора Довгань А.А. від 26 березня 2021 року № 126/19.4 та зобов`язав її повторно розглянути документи, подані 24 лютого 2021 року.
17.           16 вересня 2022 року державний реєстратор Довгань А.А. прийняла рішення, яким повторно відмовила у державній реєстрації змін з підстави невідповідності формулювання мети партії у поданій заяві (назва: «сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян, участь у виборах та інших політичних заходах») й у протоколі та статуті (назва: «сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян України, участь у виборах та інших політичних заходах»).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18.          Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також враховуючи межі касаційного перегляду справи, визначені статтею 341 КАС України, Верховний Суд виходить з такого.
19.          Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
20.          Відповідно до частин першої, другої і третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.          
21.          Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
22.          Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
23.          Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року відповідають, а викладені у касаційній скарзі доводи є необґрунтованими з огляду на таке.
24.          Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
25.          Тобто суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
26.          Водночас, згідно зі статтею 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Зазначене покладає на суб`єктів владних повноважень, зокрема на державного реєстратора, позитивний обов`язок не лише утримуватися від неправомірного втручання, але й активно сприяти громадянам у реалізації їхніх конституційних прав, до яких належить і право на свободу об`єднання у політичні партії (стаття 36 Конституції). 
27.          Стаття 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує свободу зібрань та об`єднань: 
1) кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів;
2) здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави.
28.          Відповідно до пункту 6 частини другої статті 2 КАС України суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти розсудливо.
29.          Розсудливість у публічному адмініструванні означає прийняття рішень з урахуванням усієї сукупності документів та обставин справи, а не ізольованого фрагмента їх змісту, і вибір такого варіанта дій, який забезпечує реалізацію конституційних прав особи.
30.          У контексті реєстраційних дій розсудливість та принцип належного врядування (good administration) покладають на державного реєстратора позитивний обов`язок. Його завдання не зводиться до суто контролюючої чи каральної функції (пошуку підстав для відмови), а передбачає сервісний підхід - вжиття заходів для усунення незначного недоліку, який не впливає на суть волевиявлення заявника (надати можливість виправити помилку), а не вдаватися до повної відмови.
31.          Виявивши незначний, очевидний та легко виправний недолік, який не впливає на суть волевиявлення заявника, розсудливий реєстратор мав би вжити заходів для його усунення (наприклад, надати можливість виправити помилку), а не вдаватися до повної відмови. Протилежний підхід суперечить суті сервісної держави, яку утверджує Україна.
32.          Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 755-IV в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про мету діяльності громадського формування (політичної партії, структурного утворення політичної партії; громадського об`єднання, місцевого осередку громадського об`єднання із статусом юридичної особи; професійної спілки, об`єднання професійних спілок, організації профспілки, передбаченої статутом профспілки, об`єднання організацій профспілок, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців; творчої спілки, місцевого осередку творчої спілки).
33.          Згідно з пунктом 10-3 частини першої статті 28 Закону № 755-IV підставами для відмови у державній реєстрації є невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі чи інших інформаційних системах, використання яких передбачено цим Законом.
34.          Тобто при державній реєстрації громадських формувань обов`язково зазначається їх мета діяльності, що відображає цілі створення та функціонування цих формувань. Відомості фіксуються в ЄДР для забезпечення прозорості та можливості перевірки відповідності діяльності громадських формувань їх заявленим цілям.
35.          Установчі документи (статут, положення тощо) є основним джерелом відомостей про мету діяльності громадського формування, які фіксуються в ЄДР. Якщо відомості в заяві про державну реєстрацію (зокрема, про мету діяльності, найменування чи керівні органи) не відповідають установчим документам, це порушує вимогу пункту 10-3 частини першої статті 28 Закону № 755-IV, що є підставою для відмови в державній реєстрації.
36.          Якщо в заяві про державну реєстрацію неправильно вказано мету діяльності громадського формування, заяву слід переформулювати, щоб вона відповідала статуту чи положенню, які є юридичною основою для внесення даних до ЄДР.
37.          Згідно з частиною 9 статті 28 Закону № 755-IV після усунення причин, що були підставою для відмови у державній реєстрації, заявник може повторно подати документи для державної реєстрації.
38.          Верховний Суд підкреслює, що процедура державної реєстрації повинна слугувати механізмом легалізації цього права, а не перетворюватися на інструмент створення штучних перепон. Очевидна відсутність ризику порушення закону при мінімальних текстових відмінностях у формулюванні мети діяльності партії виключає необхідність відмови у державній реєстрації.
39.          У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що державний реєстратор 16 вересня 2022 року відмовила у державній реєстрації змін до відомостей про Політичну партію «Всеукраїнська партія «Дітей війни» на підставі пункту 10-3 статті 28 Закону     № 755-IV. Відмова була обґрунтована нібито невідповідністю формулювання мети діяльності партії у заяві («сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян…») порівняно з формулюванням у протоколі та статуті («сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян України…»), проте формулювання мети діяльності у заяві, протоколі з`їзду від 20 лютого 2021 року та новій редакції статуту відрізняється лише відсутністю у заяві про державну реєстрацію слова «України» після слова «громадян»; усе інше є ідентичним: «сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян…, участь у виборах та інших політичних заходах». 
40.          Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій визнали твердження державного реєстратора про невідповідність заяви, статуту та протоколу у частині зазначення мети діяльності Політичної партії помилковим, оскільки фактичної розбіжності між документами не існує, та дійшли обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 16 вересня 2022 року № 193/19.4.
41.          Крім того, частина друга статті 36 Конституції України прямо визначає, що членами політичних партій в Україні можуть бути лише громадяни України. 
42.          Отже, навіть за відсутності у заяві після слова «громадян» уточнення «України» вказане положення Конституції обмежує зміст цього терміна виключно громадянами України, що виключає будь-які правові наслідки такої текстової різниці. 
43.          У правозастосовній практиці зазначене положення Конституції України тлумачиться як імперативна гарантія належного суб`єктного складу політичної партії незалежно від конкретних формулювань у заявах чи протоколах.
44.          Якщо формулювання мети діяльності політичної партії у заяві про державну реєстрацію не змінює кола осіб, які можуть бути членами партії згідно з частиною другою статті 36 Конституції України, то така розбіжність не може вважатися істотною та не є підставою для відмови у реєстрації.
45.          Крім того, Верховний Суд наголошує, що відмова в державній реєстрації є втручанням у гарантоване статтею 36 Конституції України та статтею 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на свободу об`єднання. Оцінюючи правомірність такого втручання, суд зобов`язаний застосовувати принцип пропорційності.
46.          У цій справі відмова державного реєстратора, мотивована виключно очевидною опискою, яка не спотворювала зміст волевиявлення заявника, є вочевидь непропорційною. 
47.          Доводи касаційної скарги Мін`юсту, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили положення статті 78 КАС України, проігнорували преюдиційні обставини, встановлені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2022 року у справі № 640/19841/21, Верховний Суд відхиляє з огляду на таке.
48.          Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
49.          Загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis - те, що стосується попереднього судового рішення це можливість прийняття судом як беззаперечними тих обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили. У такій попередній справі повинні брати участь ті ж самі сторони або їх правонаступники.
50.          Преюдиціальність надає стороні у справі право не доводити повторно обставини (юридичні факти), які вже були встановлені судом. Водночас інша сторона має можливість оскаржувати такі преюдиційні обставини (юридичні факти), надаючи належні та допустимі докази. Суд, у свою чергу, зобов`язаний обґрунтувати причини прийняття або відхилення цих заперечень. Відхиляючи заперечення, суд має чітко пояснити, що обставини (юридичні факти), встановлені іншим судом, мають преюдиційний характер і не є правовою оцінкою, наданою судом певній обставині (юридичному факту).
51.          Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02 листопада           2022 року у справі № 140/6115/21 та від 08 квітня 2025 року у справі № 802/52/18-а
52.          Велика Палата Верховного Суду у пункті 32 постанови від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 вказала, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
53.          Окружний адміністративний суд міста Києва у рішенні від 04 травня 2022 року у справі     № 640/19841/21 зобов`язав державного реєстратора повторно розглянути документи, подані 24 лютого 2021 року, зазначивши, що у заяві про державну реєстрацію змін до відомостей про Політичну партію «Всеукраїнська партія «Дітей війни» було вказано: «сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян, участь у виборах та інших політичних заходах», тоді як у новій редакції статуту громадського формування: «участь у виробленні державної політики у сфері соціального захисту дітей війни, розбудови суверенної, правової, соціально-орієнтованої держави, утвердженні умов вільного розвитку особистості, захисту прав і свобод людини.». 
54.          У справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у поданих документах від 24 лютого 2021 року такої розбіжності не було, оскільки державний реєстратор 16 вересня 2022 року (рішення № 193/19.4) відмовив у державній реєстрації змін до відомостей про Політичну партію «Всеукраїнська партія «Дітей війни» відповідно до пункту 10-3 частини першої статті 28 Закону № 755-IV за іншого обґрунтування відмови - зазначення головою Політичної партії «Консервативна партія України» ОСОБА_1 у заяві про державну реєстрацію мети політичної партії: «сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян, участь у виборах та інших політичних заходах», тоді як у статуті політичної партії: «сприяння формуванню та вираженню політичної волі громадян України, участь у виборах та інших політичних заходах».
55.          Тобто відмова державного реєстратора у 2022 році обґрунтована обставинами, які не слугували підставою для відмови в державній реєстрації змін до відомостей про Політичну партію «Всеукраїнська партія «Дітей війни» у 2021 році. 
56.          Преюдиційні обставини, на які посилається Мін`юст, не стосуються оцінки державним реєстратором у вересні 2022 року документів, поданих для реєстрації змін у відомостях про Політичну партію "Всеукраїнська партія", що відбулися у лютому 2021 році, і не впливають на правомірність оскаржуваних судових рішень.
57.          Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відмова від 16 вересня 2022 року не відповідає вимогам Закону № 755-IV, оскільки не ґрунтується на реальних невідповідностях у поданих документах, а також вважає, що суди належним чином оцінили докази, зокрема подані документи, встановивши формулювання мети діяльності в усіх документах, без виявлення порушень норм процесуального права, які могли б вплинути на правильність судових рішень.
58.          Крім того, касаційний перегляд обмежується перевіркою правильності застосування судами першої та/або апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на момент ухвалення оскаржуваних рішень (стаття 341 КАС України). Завдання суду касаційної інстанції полягає у виправленні помилок, допущених судами попередніх інстанцій, а не у переоцінці обставин.
59.          Верховний Суд зазначає, що невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, указаним у поданих для державної реєстрації документах, може бути підставою для відмови лише за умови, якщо така розбіжність є істотною, тобто змінює зміст або юридичне значення відомостей, що вносяться до ЄДР. Формальні або стилістичні відмінності, які не впливають на зміст і правові наслідки відомостей, не утворюють підстав для відмови відповідно до пункту 10-3 частини першої статті 28 Закону № 755-IV.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
60.          Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
61.          Суд касаційної інстанції не встановив неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час ухвалення судових рішень у цій справі; обставини у справі досліджені повно та всебічно.
62.          Враховуючи зазначене, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу Мін`юсту слід залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року - без змін. 
Висновки щодо розподілу судових витрат
63.          Оскільки Верховний Суд не ухвалює нового рішення, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
64.          Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у справі № 640/16378/22 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                                      Я.О. Берназюк
Судді:                                                                                                                          С.М. Чиркін
                                                                                                                                   В.М. Шарапа