ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 жовтня 2025 року           справа №360/933/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у справі № 360/933/24 (суддя в І інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 360/933/24 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії  – задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо обмеження основного розміру пенсії ОСОБА_2 , гарантованого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при перерахунку пенсії з 01.03.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.
28 березня 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в порядку статті 382 КАС України, у справі за адміністративним позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою від 14.04.2025 заяву адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 360/933/24 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі № 360/933/24 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.05.2025 про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 360/933/24. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 360/933/24 на три місяці з дня отримання копії цієї ухвали.
14 серпня 2025 від Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області надійшов звіт про виконання судового рішення, в якому пенсійний орган зазначає, що для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі №360/933/24 на Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області надіслано запит вих.№1200-0306 5/3359 від 05.02.2025 щодо надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_2 .
Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України надано дозвіл на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_2 листом вих. №2800-030102-9/16755 від 12.03.2025.
Після отримання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_2 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі №360/933/24 відповідачем проведено перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія.
На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 по справі №360/933/24, яке набрало законної сили 31.01.2025, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області проведено перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Розмір пенсії ОСОБА_2 , обчисленої на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі №360/933/24 (без застосування обмеження в індексації з 01.03.2023 у розмірі - 1028,73 грн) з 01.03.2024 склав 16587,95 грн, а саме: 12682,94 грн – розмір пенсії за віком за статтею 27 Закону (20734,94 грн * 0,61167); 386,64 грн - доплата за 36 років понаднормового стажу; 3518,37 грн - доплата до пенсії по Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (20734,94 грн * 80%).
У зв`язку зі змінами в законодавстві з 01.03.2025, а саме затвердженням постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” перераховано розмір пенсії ОСОБА_2 .
Розмір пенсії а саме: ОСОБА_2 з 01.03.2025 склав 18087,95 грн, 14160,66 грн – розмір пенсії за віком за статтею 27 Закону (23119,44 грн * 0,61250); 386,64 грн - доплата за 36 років понаднормового стажу; 3948,25 грн - доплата до пенсії по Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (23119,44 грн * 80%);- 407,60 грн - обмеження індексації з 01.03.2025.
Розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2025 підвищився на 1907,60 грн. У зв`язку зі змінами в законодавстві з 01.03.2025, та оскільки розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії ОСОБА_2 перевищив 1500,00 грн до пенсії встановлено обмеження у розмірі 407,60 грн (1907,60 грн - 1500,00 грн).
Підсумовуючи викладене, Головне управління повідомляє, що розмір пенсії ОСОБА_2 до 01.03.2025 складав 16587,95 грн після проведеного перерахунку пенсії з урахуванням Постанови №209 з 01.03.2025 склав 18087,95 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року в прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 14 серпня 2025 року про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі №360/933/24, в частині проведення ОСОБА_2 перерахунку основного розміру пенсії з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Змінено спосіб і порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі №360/933/24 в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_2 заборгованості з виплати пенсії за період з 01.03.2024 по 31.03.2025 у сумі 13373,49 грн (тринадцять тисяч триста сімдесят три гривні 49 коп.)

Не погодившись з такою ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні вимог заявника в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що розмір пенсії ОСОБА_2 до 01.03.2025 складав 16587,95 грн, після проведеного перерахунку пенсії з урахуванням Постанови №209 з 01.03.2025 склав 18087,95 грн. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі №360/933/24 не покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зобов`язань щодо подальших перерахунків пенсії ОСОБА_2 без застосування обмеження.
Згідно з частиною першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до пункту 2 статті 72 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.
Пунктом 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за №897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35- 1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України від 06.06.2012 №4901-VI “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.
Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом №4901, плануються Пенсійним фондом України в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються Головними управліннями Пенсійного фонду України в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області виділено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, які набрали законної сили по 19.11.2020 року. 
Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік станом на 14.08.2025 Кабінетом Міністрів України не затверджено.
Отже, з 04.02.2025 доплата по проведеному перерахунку за період з 01.03.2024 по 31.03.2025 в сумі 13373,49 грн обліковується у Головному управлінні (скріншот з ІКІС ПФУ РСР в матеріалах справи), та буде виплачена ОСОБА_2 після надходження коштів з Державного бюджету України. Бюджетом Пенсійного фонду України з урахуванням норм Закону України “Про Державний бюджет України” на відповідний рік передбачуються видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат після виділення коштів з Державного бюджету України. Отже, виплата коштів буде здійснюватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судовинства України (далі – КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі № 140/279/21.
Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).
В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.
У відповідності до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Згідно із частиною першою статті 383-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Абзацом першим частини першої статті 383-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 383-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
У частині дев`ятій статті 382-3 КАС України визначено, що суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу (частина одинадцята статті 382-3 КАС України).
Судом встановлено, що звіт ГУПФУ в Луганській області від 14 серпня 2025 року № 1200-0802-8/20826 відповідає вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України.
Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області проведено перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Внаслідок перерахунку, розмір пенсії ОСОБА_2 , обчисленої на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі №360/933/24 (без застосування обмеження в індексації з 01.03.2023 у розмірі - 1028,73 грн) з 01.03.2024 склав 16587,95 грн.
У зв`язку зі змінами в законодавстві з 01.03.2025 року а саме затвердженням постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” (далі - Постанова №209) перераховано розмір пенсії ОСОБА_2 . Розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2025 склав 18087,95 грн.
Доплату по проведеному перерахунку за період з 01.03.2024 по 31.03.2025 в сумі 13373,49 грн обліковано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та 04.02.2025 внесено до підсистеми «Реєстр судових рішень» інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, реєстраційний номер 793565.
Разом з тим відповідачем не надано доказів на підтвердження виплати заборгованості за період з 01.03.2024 по 31.03.2025 у сумі 13373,49 грн, що свідчить про не повне виконання рішення суду.
Підсумовуючи наведені вище обставини, суд зазначає, що боржником частково виконано рішення суду від 21.10.2024 по справі №360/933/24, а саме в частині проведення перерахунку проведено перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому в цій частині суд приймає звіт ГУПФУ в Луганській області.
З наданих в матеріали доказів судом встановлено, що нарахована ОСОБА_2 на виконання рішення суду від 21.10.2024 по справі №360/933/24 сума пенсії у розмірі 13373,49 грн залишається невиплаченою.
Наданими в матеріали справи листами, які направляються боржником до Пенсійного фонду України, підтверджено, що боржником в межах наданих йому повноважень вживаються заходи з метою повного виконання рішення суду, проте такі заходи є недієвими, оскільки не призвели до повного виконання рішення суду.
Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.
Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Абзацом першим частини першої статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною третьою статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, з наведених положень слідує, що невиконання рішення суду в частині виплати заборгованості з пенсійних виплат ОСОБА_2 за період з 01.03.2024 по 31.03.2025 у сумі 13373,49 грн є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Як вже встановлено, на виконання рішення суду ГУПФУ в Луганській області нараховано ОСОБА_2 заборгованість з пенсії за період з 01.03.2024 по 31.03.2025 у сумі 13373,49 грн.
З дати набрання рішенням суду від 21.10.2024 у справі №360/933/24 законної сили пройшло близько 6 місяців, проте нарахована на виконання цього рішення суду заборгованість стягувачу не сплачена.
Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що наявні підстави для заміни способу і порядку виконання рішення суду від 21.10.2024 у справі №360/933/24 в частині зобов`язання ГУПФУ в Луганській області виплатити заборгованість з виплати пенсії за період з 01.03.2024 по 31.03.2025 у сумі 13373,49 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області – залишити без задоволення.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у справі № 360/933/24 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 29 жовтня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук