ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" жовтня 2025 р.           Справа№ 920/929/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Алданової  С.О. 
          Корсака В.А. 

за участю:
секретаря судового засідання Лукінчук І.А.,
від позивача: не з`явились;
від відповідача: Ломака Ю.М.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Єрмак»
на рішення Господарського суду Сумської області від 11.03.2025 (повний текст складено 21.03.2025)
у справі № 920/929/23 (суддя Джепа Ю.А.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла»
до                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Єрмак»
про                    стягнення 1 790 622,03 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.
У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» (далі - Котельня) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єрмак» (далі - Товариство) 1 728  927,62 грн заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період листопад 2022 року - квітень 2023 року за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, 18 898,86 грн 3% річних та 42 795,55 грн інфляційних нарахувань, а також судові витрати.

Позиції учасників справи.
Заперечуючи проти заявлених до нього вимог, Товариство зазначає, що з моменту введення в експлуатацію і по теперішній час приміщення торговельно-розважального комплексу за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, має індивідуальні джерела теплопостачання, а тому не споживає послуги Котельні з постачання теплової енергії  та гарячої води і між сторонами відсутні договірні відносини щодо надання таких послуг. 
За доводами Товариства, у період з 2005 року по 2011 рік Товариство будувало торговельно-розважальний комплекс за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13. 
10.01.2005 виконавчий комітет Сумської міської ради прийняв рішення №16 «Про надання дозволу на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об`єктів», яким надав такий дозвіл  для Товариства, а 11.05.2005 Товариство розпочало будівельні роботи з будівництва вище зазначеного комплексу.
Будівельні роботи проводились на підставі дозволу  Інспекції ДАБК УАМ Сумської міської ради, проектної документації, тощо, і стосувались вони, зокрема, проведення робіт з будівництва системи опалення, вентиляції, водопроводу, каналізації, електропостачання. Проектною документацією з будівництва цього комплексу передбачена індивідуальна система теплопостачання всього торговельно-розважального комплексу із застосуванням теплових насосів.
У листопаді 2011 року Товариство завершило роботи з будівництва цього комплексу, зокрема, збудувало та ввело в експлуатацію індивідуальну систему теплопостачання.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 11.03.2025 позов задоволено. Стягнуто з Товариства на користь Котельні 1 728 927,62 грн заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії, 18 898,86 грн 3% річних, 42 795,55 грн інфляційних нарахувань та 26 859,33 грн витрат по сплаті судового збору.
Суд зазначив, що Товариство не надало належних та допустимих доказів на підтвердження того, що воно отримало дозвіл постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування на відключення його приміщення та провело відключення з дотриманням визначеної Порядком  №4 процедури, зокрема, не надало на погодження комісії СМР акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та отримало погоджений комісією акт. Крім того, Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 №69 до Порядку №4 були внесені зміни, зміст яких зводиться до можливості відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої  води  лише  цілого  житлового будинку, а не його окремих приміщень.
Тобто, починаючи з 09.12.2007 (дата набрання чинності змінами до Порядку №4) і до втрати чинності Порядком №4 (17.09.2019), отримання дозволу на відключення окремого приміщення багатоквартирного будинку суперечило вимогам законодавства.
Отже, самовільне відключення приміщення від мереж централізованого опалення  не  є  підставою  для звільнення споживача від оплати за послуги теплопостачання.
Тому споживач, що самовільно відключив належне йому приміщення від систем централізованого опалення, зобов`язаний оплачувати послуги з теплопостачання в такому ж порядку і розмірах, якби відповідне відключення ним проведено не було.
Суд зазначив, що з листа Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради №106/05.01-19 від 23.01.2025 (вх. №402/25 від 29.01.2025) вбачається, що в період з 2015 року по теперішній час питання надання дозволу на відключення нежитлового приміщення за адресою: вул. Ковпака, буд. 13, від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води комісія не розглядала. За таких підстав Товариство зобов`язане оплачувати послуги Котельні з постачання теплової енергії в такому ж порядку і розмірах, якби відключення приміщення від мереж теплопостачання проведено не було.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Сумської області від 11.03.2025, Товариство звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог; здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілити судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Скаржник зазначає, що з моменту завершення реконструкції та введення об`єкта в експлуатацію приміщення торговельно-розважального комплексу мають індивідуальні джерела теплопостачання і Котельня взагалі ніколи не надає Товариству послуг з опалення, оскільки стає виконавцем послуг з постачання теплової енергії лише у 2021 році, тобто через 14 років після офіційного відключення приміщень Товариства від централізованої системи опалення, що належним чином оформлено з попереднім постачальником. 
Товариство зауважує, що у відповіді Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради на адвокатський запит (лист №17/05.01-15) зазначено, що законодавством не передбачено обов`язку споживачів, у яких встановлено системи індивідуального опалення, повторно підтверджувати відключення від мереж централізованого опалення з наданням відповідних документів у разі зміни теплопостачальної організації.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції взагалі не досліджував питання реальності надання послуг з опалення приміщень Товариства, хоча Товариство неодноразово як у запереченнях на позов, так і у поясненнях у справі наголошувало на тому, що послуги з опалення фактично не надавалися і не могли надаватись з технічної точки зору через наявність індивідуальної системи опалення. 
На думку скаржника, суд дійшов помилкового висновку про те, що Товариство самовільно відключилося від мереж централізованого опалення. Наявні у матеріалах справи документи свідчать про те, що Товариство здійснило відключення від цих мереж з дотриманням усіх вимог законодавства, чинного на момент відключення. За доводами Товариства, факт законного відключення підтверджується, перш за все, зміною умов договірних відносин з попереднім постачальником послуг. Так, якщо в договорі №76-6/23 від 01.04.2003 передбачалося надання послуг з опалення та гарячого водопостачання, то у новому договорі №ПР195-6/8 від 01.01.2007 предметом послуг визначено виключно «централізоване постачання гарячої води», без послуг опалення. Цей договір, на думку апелянта, є прямим доказом завершення процедури відключення від централізованого опалення та визнання цього факту попереднім постачальником послуг.

Товариство також надало додаткові пояснення, у яких повідомляє, що Верховний Суд вже формував правовий висновок у справі №920/37/24 за аналогічним позовом того самого позивача - Котельні до іншого відповідача щодо стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, у якій позивач аналогічно вимагав стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, при цьому фактично визнаючи, що такі послуги не надавались відповідачу. Враховуючи правовий висновок Верховного Суду у справі №920/37/24, Товариство просило застосувати принцип обов`язковості дослідження реальності господарських операцій та відмовити у задоволенні позову у разі встановлення факту ненадання послуг з теплопостачання відповідачу.
Товариство наводить доводи поданої ним апеляційної скарги та зазначає, що суд не дослідив основне питання, яке має ключове значення для вирішення спору - чи дійсно мало місце реальне надання послуг з постачання теплової енергії відповідачу. Згідно з практикою Верховного Суду обов`язок споживача здійснювати оплату теплопостачальній організації пов`язаний саме з фактичним отриманням теплової енергії. Верховний Суд зробив висновок, що основною первинною ознакою будь-якої господарської операції є її реальність, тоді як наявність належним чином оформлених первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Місцевий суд дійшов помилкового висновку про самовільне відключення відповідача від мереж централізованого опалення, проігнорувавши документальні докази законності такого відключення. Зокрема, суд не врахував той факт, що з попереднім постачальником послуг (ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе») укладено новий договір №ПР195-6/8 від 01.01.2007, в якому предметом послуг визначено виключно централізоване постачання гарячої води без послуг опалення. Ця зміна умов договору є прямим доказом завершення процедури відключення від централізованого опалення та визнання цього факту попереднім постачальником послуг; суд неправильно застосував норми матеріального права щодо договірних відносин сторін, не врахувавши, що між сторонами фактично не існувало договірних відносин щодо надання послуг з опалення приміщень відповідача. Суд дав неправильну оцінку первинним документам, не врахувавши, що акти приймання-передачі послуг складені позивачем в односторонньому порядку, без підтвердження фактичного надання послуг опалення приміщень відповідача. Відповідач не підписував зазначені акти саме через фактичне ненадання послуг з опалення, що підтверджується наявністю індивідуальної системи теплопостачання з використанням геотермальних теплових насосів.

Позиції учасників справи.
Від Котельні відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2025 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/929/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду Сумської області від 11.03.2025 до надходження матеріалів справи №920/929/23.
02.05.2025 матеріали справи №920/929/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 апеляційну скаргу Товариства на рішення Господарського суду Сумської області від 11.03.2025 у справі №920/929/23 залишено без руху.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду Сумської області від 11.03.2025 у справі №920/929/23. Розгляд справи призначено на 23.06.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 відкладено судове засідання на 11.08.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 відкладено судове засідання на 29.09.2025. Запропоновано позивачу та відповідачу надати суду до 23.09.2025 додаткові письмові пояснення з наступних питань: - яка особа була постачальником теплової енергії за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, з 2011 року до листопада 2022 року і чи виставляла ця особа рахунки за спожиту теплову енергія Товариству або зверталась з вимогами про стягнення заборгованості? - чи є Котельня правонаступником ВАТ «Сумська НВО ім. М.В. Фрунзе» як постачальник теплової енергії за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13? - що фізично являє собою об`єкт, що належить на праві власності ТОВ «Єрмак», - приміщення торговельно-розважального комплексу загальною площею 2076,9 кв. м в м. Суми, вул. Ковпака, 13 (далі - об`єкт) - вбудовано-прибудованим приміщенням житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, окремо розташованим приміщенням тощо (надати відповідні схеми, поверхові плани, фото)? - наскільки об`єкт, що належить на праві власності ТОВ «Єрмак», фізично пов`язаний з мережею теплопостачання, а також з місцями загального користування і допоміжними приміщеннями житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13 (надати відповідні схеми, поверхові плани, фото тощо)? Доручено представнику Ломаці Ю.М. забезпечити проведення судового засідання у справі №920/929/23 в режимі відеоконференції 29.09.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2029 відкладено судове засідання до 13.10.2025. Доручено представнику Товариства Ломаці Ю.М. забезпечити проведення судового засідання у справі №920/929/23 в режимі відеоконференції 13.10.2025. Повторно запропоновано позивачу та відповідачу надати суду додаткові письмові пояснення з наведених вище питань.
На виконання ухвали суду Товариство надало докази (фото), а також письмові пояснення, у яких надало відповіді на поставлені судом питання.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
01.04.2003 ТОВ «Єрмак» (споживач) уклало з ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» (енергопостачальна організація) договір №76-6/23 про постачання теплової енергії в гарячій воді, за умовами п. 1, 2.1 якого енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді у потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Теплова енергія постачається споживачу у обсягах згідно із додатком №1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - у період опалювального сезону; гаряче водопостачання - протягом року.
Згідно з додатком до цього договору постачання здійснюється до об`єкту: м. Суми, вул. Ковпака, 13.
Рішенням №16 від 10.01.2005 Виконавчого комітету Сумської міської ради дозволено будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об`єктів будівництва згідно з додатком.
Під номером 9 Списку об`єктів, на які видаються дозволи щодо їх будівництва, реконструкції та капітального ремонту (додаток до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №16 від 10.01.2005) зазначено перепланування приміщень, опорядження фасаду та добудова другого поверху торгового комплексу по вул. Ковпака, 13.
11.05.2005 Товариство отримало Дозвіл № 35 від 11.05.2005 на реконструкцію приміщень та впорядження фасаду по вул. Ковпака, 13 (т. 2, а. с. 121).
16.01.2006 ТОВ «Єрмак» офіційно звернулось з письмовою заявою (лист №1) до ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» з проханням надати технічні умови для відключення від мереж централізованого опалення, зазначаючи про намір провести відключення після закінчення опалювального сезону 2005-2006 років. На цей момент відповідач уже мав рішення виконавчого комітету, яким дозволено проводити реконструкцію належних йому приміщень (т. 1, а. с. 186). Згідно з реєстраційним штампом та наявними на заяві резолюціями від 16.01.2006 та 17.01.2006 заява була прийнята до розгляду та опрацювання.
Чинний Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води було затверджено наказом Мінрегіону від 26.07.2019 № 169. До моменту набрання чинності цим наказом чинним був Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж нейтралізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від нейтралізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4.
Разом з тим, як слідує з листа Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради від 25.01.2025 № 106/05.01-19 (т. 2, а. с. 38-40), що був адресований місцевому суду для надання витребуваної судом інформації, 
На виконання вимог цього Порядку від 2005 року постійно діючу міську міжвідомчу комісію з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання було створено виконавчим комітетом думської міської ради рішенням від 23.05.2006 № 280, тобто після закінчення опалювального сезону 2005-2006 років.
Тож цілком імовірно, що дозвіл на відключення приміщення відповідача від теплопостачання був отриманий до створення зазначеної комісії за іншої процедурою.

Листом від 25.01.2025 № 106/05.01-19 Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради також повідомив місцевий суд, що Положенням про роботу постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, яке є додатком 2 до рішення виконавчого комітету від 23.05.2006 № 280, передбачалось, що організаційно-технічне забезпечення роботи комісії здійснюється управлінням житлово-комунального господарства Сумської міської ради, в діяльності якого не утворювались документи Національного архівного фонду.
Положенням про роботу постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, яке є додатком 2 до рішення виконавчого комітету від 02.01.2011 № 485, було визначено, що організаційно-технічне забезпечення роботи комісії здійснює відділ з охорони праці Сумської міської ради.
Згідно з пунктом 15 чинного до 01.01.2013 Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 № 41, строк зберігання постанов, рішень, рекомендацій, протоколів, стенограм постійно діючих наукових, експертних методичних, консультативних комітетів, рад, комісій за місцем проведення в організаціях, в діяльності яких не утворюються документи Національного архівного фонду, становив 3 роки.
Протоколи засідань комісій, утворених відповідно до рішень виконавчого комітету від 23.05.2006 № 280 та від 02.01.2011 № 485, управлінням житлово-комунального господарства Сумської міської ради та відділом з охорони праці Сумської міської ради до Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради не передавались.

01.01.2007 Товариство (споживач) уклало з ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» (виконавець) договір №ПР195-6/8 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за умовами п. 1 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу вчасно та відповідної якості виключно послуги з централізованого постачання гарячої води (тобто без постачання теплової енергії), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.
Згідно з додатком до цього договору постачання здійснюється до об`єкта: м. Суми, вул. Ковпака, 13.
Згідно з Декларацією про готовність цього об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області 11.11.2011 за №СМ14311074336, у переліку інженерного обладнання об`єкта зазначено: холодне та гаряче водопостачання, водовідведення, ліфт, сміттєпровід, опалення - від індивідуальної опалювальної установки - електричного теплового насосу.
На підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №762 від 06.12.2011 ТОВ «Єрмак» видано свідоцтво про право власності на приміщення торгівельно-розважального комплексу за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13.
Рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради №627 від 20.10.2021 та №521 від 22.11.2022 Котельню визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатками вказаних рішень.
ТОВ є власником приміщення торговельно-розважального комплексу загальною площею приміщень 2076, 90 кв. м у будівлі за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
На обґрунтування позовних вимог Котельня посилається на те, що згідно з актом обстеження внутрішньобудинкової системи опалення та ГВП абонента від 23.09.2022 вказане нежитлове приміщення опалюється індивідуальним джерелом теплозабезпечення, але проектно-технічна документація та акт про відключення від централізованої системи опалення вказаного приміщення відсутні.
Котельня звернулася до Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради із запитом №1300 від 07.12.2022 на отримання публічної інформації, у якому просило повідомити, чи приймала постійно діюча міська міжвідомча комісія з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води,  або ж будь-який інший уповноважений орган  Виконавчого комітету Сумської міської ради рішення про відключення нежитлового приміщення, належного відповідачу,  в будівлі за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, від мереж централізованого опалення або ж про відмову  у відключенні вказаного приміщення від мереж централізованого опалення, та надати копії відповідного рішення та документів, що подавалися заявником  для його отримання, у разі його наявності.
Листом №49/05.01-15 від 13.12.2022 Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради повідомив, що запитувані документи в департаменті відсутні.
Разом з тим, це цілком узгоджується з інформацією, яку Департамент надав суду листом від 25.01.2025 № 106/05.01-19, де розкриті причини відсутності такої інформації.

За твердженням позивача, співвласники багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин у строк, встановлений законодавством, тому відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, опублікований на веб-сайті Котельні, вважається укладеним з усіма співвласниками вказаних будинків, зокрема, Товариством.
Котельня звернулася до Товариства з листом №31 від 16.01.2023, у якому пропонувала надати документи для письмового оформлення договору про надання послуг з постачання теплової енергії.
Листом від 08.02.2023 Товариство повідомило Котельню про відмову від укладення договору про надання послуг з постачання теплової енергії.
На думку Котельні, з огляду на ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідний договір вважається укладеним в силу прямої норми законодавства.
Котельня зазначає, що для ведення діловодства на підприємстві договір з Товариством було зареєстровано за внутрішній номером №ПР195/001 і цей номер договору Котельня використовує у актах приймання-передачі теплової енергії, рахунках, вимогах про оплату, тощо.
За умовами п. 5 типового індивідуального договору про надання послуги постачання теплової енергії, розміщеного на сайті Котельні, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно  та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Згідно з п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показанням засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.20018 №315.
Багатоквартирний будинок за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, отже, обсяг споживання послуги у будинку визначається згідно з показаннями такого вузла обліку відповідно до Методики розподілу.
Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (п. 31 договору).
У період з листопада 2021 року по квітень 2022 року тариф на послуги з постачання теплової енергії ТОВ «КППВ» був встановлений рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради  від 06.11.2021 №636 «Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» тарифів на теплову енергію, її виробництво та постачання, тарифів на послуги з постачання  теплової енергії» на рівні 7 689,34 грн за 1 Гкал (з ПДВ) для категорії «інші споживачі».
У період з листопада 2022 року по квітень 2023 року тариф на послуги з постачання теплової енергії ТОВ «КППВ» був встановлений рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради  від 27.10.2022 №476 «Про застосування тарифів на теплову енергію, (її виробництво, транспортування, постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води протягом дії воєнного стану в України та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано» на рівні 6 407,78/ грн за 1 Гкал (без ПДВ) для категорії споживачів «інші споживачі».
Надані до матеріалів справи акти прийому-передачі свідчать, що Котельня за період з листопада 2021 року по квітень 2023 року здійснила нарахування за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 2 229 301,32 грн, а саме:
акт прийому-передачі  теплової енергії у листопаді 2022 року від 30.11.2022 на суму 196 355,54 грн;
акт прийому-передачі  теплової енергії у грудні 2022 року від 31.12.2022 на суму 880 667,34 грн;
акт прийому-передачі  теплової енергії у січні 2023 року від 31.01.2023 на суму 170 672,27 грн;
акт прийому-передачі  теплової енергії у лютому 2023 року від 28.02.2023 на суму 188 497,64 грн;
акт прийому-передачі  теплової енергії у березні 2023 року від 31.03.2023 на суму 140 652,97 грн;
акт прийому-передачі  теплової енергії у квітні 2023 року від 30.04.2023 на суму 652 455,56 грн.
Зазначені акти Товариство не підписало, про що Котельня склала акти про відмову від підпису від 09.12.2022, від 11.01.2023, від 06.02.2023, від 12.03.2023. від 10.04.2023 та від 10.05.2023 відповідно.
Вказані у актах суми заборгованості за послуги з постачання теплової енергії визначені так.
Кількість теплової енергії, витраченої на опалення приміщення відповідача, за період січень 2022 року - квітень 2023 року визначається за формулою 13 Методики.
Житловий будинок за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, обладнано приладом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується актом комерційної готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації від 18.09.2019.  Відповідний прилад обліку повірений згідно з вимогами законодавства, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №1577/і від 05.09.2019.
Інформація про показання вузла комерційного обліку теплової енергії у будівлі за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, що використана у розрахунках, визначена з урахуванням відомостей показань приладів обліку у житлових будинках,  звітів про коригування показників приладів обліку (згідно п. 4 розділу І Методики розподілу) та з урахуванням втрат теплової енергії на ділянці теплової мережі від межі розділу до місця установки приладу обліку згідно п. 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж.
Котельня зазначає, що станом на 07.08.2023 сума боргу Товариства за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по квітень 2023 року  становить:
196 150,95 грн за актом прийому-передачі теплової енергії у листопаді 2022 року від 30.11.2022;
536 524,37 грн за актом прийому-передачі теплової енергії у грудні 2022 року від 31.12.2022;
170 672,27 грн за актом прийому-передачі теплової енергії у січні 2023 року від 31.01.2023;
170 618,86 грн за актом прийому-передачі теплової енергії у лютому 2023 року від 28.02.2023;
140 652,97 грн за актом прийому-передачі теплової енергії у березні 2023 року від 31.03.2023;
514 455,56 грн за актом прийому-передачі теплової енергії у квітні 2023 року від 30.04.2023, а всього: 1 728 927,62 грн.
Докази сплати зазначеної заборгованості до матеріалів справи не надано.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Предметом розгляду у даній справі є вимога Котельні про стягнення з Товариства вартості наданих позивачем послуг постачання теплової енергії.
За визначенням ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно зі ст. 5 названого Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до п. 1, 4, 17, 19, 20 Правил користування тепловою енергією, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 (далі -  Правила) ці Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії. Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Для обліку, відпуску та споживання теплової енергії застосовуються прилади комерційного обліку, що відповідають вимогам законодавства про метрологію і метрологічну діяльність. Після технічного огляду вузла обліку теплопостачальна організація видає акт про його прийняття в експлуатацію. Споживач за показами вузла обліку визначає обсяг спожитої теплової енергії та параметри теплоносія і заносить ці дані до журналу обліку споживання теплової енергії. Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці.
Частини 1, 3 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності,  а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
У статті 19 Закону України «Про теплопостачання» закріплено основні принципи господарювання у сфері теплопостачання. Так, за змістом цієї норми діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватися суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Теплогенеруючі організації, які використовують різні технології виробництва теплової енергії, мають рівні права доступу на ринок теплової енергії. Споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. У разі якщо така організація не є теплотранспортуючою, то теплотранспортуюча організація не має права відмовити теплогенеруючій організації у транспортуванні теплової енергії, якщо це дозволяють технічні можливості системи. Теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
У ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
За загальним правилом фактом підтвердження господарської операції є первинні документи (наприклад, акти надання послуг, виконаних робіт тощо). У свою чергу документи (у т. ч. договори, накладні, рахунки, акти, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як-то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою. Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг     /     виконання робіт), а не первинні документи (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2023 у справі №914/2355/21, постанова Верховного Суду від 01.09.2023 у справі №906/386/21).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.07.2019 у справі №910/4994/18 виснувала, що оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.

Суд встановив, і це не заперечують сторони, між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини щодо надання послуг з теплопостачання. Водночас відсутність договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг, якщо буде доведено їх фактичне надання.
Наявні у матеріалах справи акти наданих послуг відповідач не підписував, доказів направлення цих актів відповідачу матеріали справи не містять.
Суд встановив, що Товариство має індивідуальну опалювальну установку - тепловий насос і у матеріалах справи відсутні докази підключення будівлі відповідача за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, спеціалістами позивача до централізованої системи опалення у будь-який з опалювальних періодів, зокрема, у спірний період (листопад 2022 року - квітень 2023 року). При цьому матеріалами справи підтверджено, що починаючи із закінчення опалювального сезону 2005-2006 років, початку будівельних робіт ніхто будь-яких претензій до відповідача з приводу самовільного відключення від теплопостачання не висував, у т. ч. попередній постачальник - ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», який у 2007 році уклав з Товариством договір на постачання виключно гарячої води; з 2011 року Товариство використовує індивідуальну систему опалення, проект якої був належним чином затверджений у складі будівельно-технічної документації.
Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у ст. 73, 74, 76, 77, 86, 236-238 ГПК України, визначена обов`язковість всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження судом під час вирішення спору доказів, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених ст. 86 ГПК України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Наявними у справі доказами позивач не довів реального надання ним Товариству послуг з теплопостачання.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що Товариство у період, за який заявлено спірну заборгованість, не користувався послугами позивача, оскільки система опалення не підключена до централізованої системи, позивач не надав доказів реального надання послуг, а отже відсутні підстави для нарахування та стягнення плати за послуги з централізованого опалення належної Товариству будівлі.
Окремо колегія суддів відзначає таке.
Задовольняючи позов, місцевий суд зауважив, що Наказом  Міністерства  з  питань  житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 №69 до Порядку № 4 були внесені зміни,  зміст  яких  зводиться  до  можливості  відключення  від  мереж централізованого  опалення  та  постачання  гарячої  води  лише  цілого  житлового будинку, а не його окремих приміщень. Тобто, починаючи з 09.12.2007 (дата набрання чинності змінами до Порядку №4) і до втрати чинності Порядком № 4 (17.09.2019), отримання  дозволу  на  відключення  окремого  приміщення багатоквартирного будинку суперечило вимогам законодавства.
Проте місцевий суд не встановив, що відключення відповідача відбулось саме після 08.12.2007. Крім того місцевий суд ніяк не обґрунтував того, що приміщення відповідача є окремим  приміщенням багатоквартирного будинку, тобто таким, що нероздільно пов`язане з таким будинком.
Разом з тим, як вбачається з будівельно-технічної документації та інформації з відкритих джерел в мережі Інтернет, приміщення відповідача фактично є окремою будівлею, можливо, певним чином пов`язаною з житловим будинком, принаймні - мережею для постачання гарячої води за договором 2001 року. 
Враховуючи наведене та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги Котельні до Товариства задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповдіно до ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скаргу підлягає задоволенню, оскаржуване рішення суду першої інстанції має бути скасоване, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України  покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :
          
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Єрмак» на рішення Господарського суду Сумської області від 11.03.2025 у справі №920/929/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 11.03.2025 у справі №920/929/23 скасувати. 

3. Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 2, поверх 6, каб. 611, код 44360724) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Єрмак» (40000, Сумська область, м. Суми, вул. Ковпака, 13, ЄДРПОУ 31312116) 32  231,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

6. Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.10.2025. 

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                С.О. Алданова

                                                                                В.А. Корсак