УХВАЛА

24 вересня 2025 року 
м. Київ
справа №320/16949/23
адміністративне провадження №Зі/990/161/25
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Загороднюк А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В. від участі у розгляді справи № 320/16949/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Кваліфікаційної комісії арбітражних керуючих Міністерства юстиції України про визнання протиправним протоколу та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1), Кваліфікаційної комісії Арбітражних керуючих Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2), в якому просив:                                                                                                                         
- визнати протиправним та скасувати протокол засідання Кваліфікаційної комісії арбітражних керуючих № 51 від 16 лютого 2023 року в частині відхилення скарги ОСОБА_1 від 05 січня 2023 року б/н "Щодо результатів іспиту для осіб, які мають намір здійснювати діяльність арбітражного керуючого" та доповнення до неї (з урахуванням ознайомлення з результатами тестування)" від 03 лютого 2023 року б/н;
- зобов`язати Кваліфікаційну комісію арбітражних керуючих Міністерства юстиції України рекомендувати Міністерству юстиції України видати свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого в установленому законодавством порядку ОСОБА_1 .
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328 КАС України   підстави (підстав) (пункт 4 частини другої   статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
01 грудня 2023 року від позивача до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано касаційну скаргу у новій редакції.
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 320/16949/23.
11 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В.
В обґрунтування заяви скаржник вказує, що 11 вересня 2025 року останнім було здійснено огляд кабінету в підсистемі (модулі) Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та виявлено, що станом на 11 вересня 2025 року Касаційний адміністративний суд по справі № 320/16949/23 не витребував матеріали справи та не розглянув справу № 320/16949/23 по суті.
У зв`язку із такими обставинами, у скаржника виникли сумніви, що судді колегії у складі судді-доповідача Мацедонської В.Е. та суддів Білак М.В., Жука А.В. Касаційного адміністративного суду опосередковано заінтересовані в результаті розгляду справи та є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, оскільки справа № 320/16949/23 майже два роки не розглядається судом та не витребувано справу.
Враховуючи цю обставину та порушення суддями колегії у складі судді - доповідача Мацедонської В.Е. та суддів Білак М.В., Жука А.В. Касаційного адміністративного суду норм статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник вважає, що такі дії суддів викликають у сторони процесу опосередковані думки у заінтересованості в результаті розгляду цієї справи, оскільки справа не розглянута вже майже два роки.
Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2025 року визнано необґрунтованим відвід, заявлений ОСОБА_1 колегії суддів у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В.  Передано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В. від участі в розгляді справи № 320/16949/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Кваліфікаційної комісії арбітражних керуючих Міністерства юстиції України про визнання протиправним протоколу та зобов`язання вчинити певні дії до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В. від участі у розгляді справи № 320/16949/23 передано на розгляд судді Загороднюку А.Г.
Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В., Верховний Суд виходить з наступного.
Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 КАС України, відповідно до частин першої-четвертої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).
Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
У цьому випадку, є цілком очевидним, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, існує необхідність довести стороною наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних критеріїв.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЕСПЛ), існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява № 4785/02 та рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року в справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11).
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду.
Разом з цим, необхідно зазначити, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.
Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Мотиви заявника фактично зводяться до того, що позивач висловлює недовіру колегії у складі судді-доповідача Мацедонської В.Е. та суддів Білак М.В., Жука А.В., у зв`язку з нерозглядом справи останнього протягом тривалого часу. 
Так Суд зазначає, що затримка розгляду касаційної скарги була зумовлена об`єктивними причинами, а саме - значним навантаженням на суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, у зв`язку з чим розгляд касаційних скарг і справ затримується та не завжди відбувається у такому порядку, в якому очікують суб`єкти оскарження, які звернулися до суду касаційної інстанції за захистом порушених прав.
Крім того, щодо посилання скаржника на те, що Суд не витребував справу, то Суд звертає увагу, що ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 320/16949/23. Витребувано із Київського окружного адміністративного суду справу № 320/16949/23.
Тобто, ОСОБА_2 не наводить доказів існування реальних обставин, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В. 
Мотиви, наведені у заяві про відвід суддів, не є чинником, який може свідчити про упередженість та необ`єктивність суддів та не можуть слугувати підставою для відводу суддів Мацедонської   В.Е., Білак М.В., Жука А.В. від розгляду цієї справи.
Інших підстав, визначених статтею 36 чи статтею 37 КАС України, які б свідчили про упередженість суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В. або їх необ`єктивність під час розгляду справи № 320/16949/23, скаржником у заяві не наведено, а суддею під час розгляду цієї заяви таких підстав не встановлено.
Таким чином, оскільки наведені заявником на обґрунтування заяви про відвід судді обставини не знайшли свого підтвердження, тому підстав для висновку про наявність визначених пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України обставин та інших передумов для відводу колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В. у справі   № 320/16949/23 немає.
Керуючись статтями 36, 39, 40, 256 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Жука А.В. від участі у розгляді справи № 320/16949/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Кваліфікаційної комісії арбітражних керуючих Міністерства юстиції України про визнання протиправним протоколу та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

А.Г. Загороднюк,
Суддя Верховного Суду