УХВАЛА

13 жовтня 2025 року  
м. Київ
справа №140/13174/24
адміністративне провадження №К/990/39133/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Гриціва М.І.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі №140/13174/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, у якій просив:
1) визнати протиправним та скасувати рішення №032350029615 від 07.11.2024 про відмову в призначенні пенсії за вислугою років згідно статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту»;
2) зобов`язати здійснити призначення пенсії за вислугою років (зарахувавши час навчання з 01.09.1993 по 01.07.1996 у Луцькому комерційному технікумі, з 04.08.1997 по 11.11.2001 у Волинському державному університеті імені Лесі Українки, час роботи на посаді керівника гуртка з 12.11.2001 по 09.09.2002, час роботи на посаді методиста з 10.09.2002 по 20.07.2003, час роботи посаді керівник гуртка з 21.07.2003 по 31.12.2005 та час роботи посаді керівник гуртка з 01.01.2006 по 30.10.2024 до спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугою років та зарахувавши період отримання допомоги по безробіттю з 05.01.1997 по 05.07.1997 до трудового стажу), виплачувати пенсію з 31.10.2024 з розрахунку 60% від середнього розміру щомісячної заробітної плати (без обмеження її максимального розміру), обчисленого за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією (на підставі довідки про заробітну плату №250/16/2-24 від 30.10.2024 комунальної установи «Волинська обласна Мала академія наук»).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2024, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від №032350029615 від 07.11.2024 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в частині незарахування до страхового стажу період отримання допомоги по безробіттю з 05.01.1997 по 05.07.1997 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 та до стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років період роботи з 10.09.2002 по 20.07.2003 на посаді «методист», згідно з довідкою від 29.10.2024 №408.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи з 10.09.2002 по 20.07.2003 на посаді «методист», згідно з довідкою від 29.10.2024 №408, та до страхового стажу період отримання допомоги по безробіттю з 05.01.1997 по 05.07.1997, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
24.09.2025 Верховним Судом зареєстровано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025 в частині відмови в позові.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув справу №140/13174/24 за правилами спрощеного позовного провадження.
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до положень пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
При цьому у частині п`ятій статті 328 КАС України міститься перелік випадків, за яких судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.
Так, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
На обґрунтування права на касаційне оскарження ОСОБА_1 , зокрема, зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії справ; справа має для скаржника виняткове значення, оскільки стосується призначення йому пенсії. Також позивач у касаційній скарзі стверджує, що суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі підставами касаційного оскарження зазначає пункти 1, 3, 4 частини четвертої статті 328, частини другу і третю (зокрема, пункти 1, 2) статті 353 КАС України.
Щодо пункту 1 скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки Верховного Суду щодо зарахування періодів навчання у вищих навчальних закладах до стажу педагогічної діяльності (перелік постанов Верховного Суду наведений у касаційній скарзі).
Щодо пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо порядку обчислення пенсії за вислугою років для педагогів позашкільних закладів (зокрема, щодо застосування статей 19, 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які визначають порядок обчислення розміру пенсії за віком та за вислугою років) у системному зв`язку з частиною четвертою статті 21 Закону України «Про позашкільку освіту».
Ці доводи скаржника щодо підстав касаційного оскарження підлягають перевірці під час касаційного перегляду справи.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати з Волинського окружного адміністративного суду матеріали справи №140/13174/24.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали в порядку, встановленому статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.В. Тацій
М.І. Грицiв 
 А.І. Рибачук 
Судді Верховного Суду