УХВАЛА
 
04 листопада 2025 року
м. Київ
 
справа № 932/4080/22
провадження № 61-12100ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
29 вересня 2025 року представник заявника   ОСОБА_1 - адвокат Довгопола О. О. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено.
Також ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року касаційну скаргу   ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року представник заявника   ОСОБА_1 - адвокат Довгопола О. О. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, у якій фактично висловлює свою незгоду з ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху.
Зокрема, стосовно необхідності сплати судового збору за подання касаційної скарги адвокат Довгопола О. О. вказує, що норми чинного законодавства не забороняють іншій особі сплатити судовий збір замість позивача.
Проте таке твердження є безпідставним, Верховним Судом в ухвалі від 07 жовтня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху було наведено та обґрунтовано підстави відмови у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору та запропоновано заявнику надати доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги. Однак, зазначену вимогу ухвали про залишення касаційної скарги без руху виконано не було.
Крім того, заявником чи її представником так і не було подано до суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї (цих) підстави (підстав), а також із уточненням прохальної частини касаційної скарги та викладенням її вимог відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки заявником вимоги ухвали Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року виконано не було, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року визнати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                  М. Ю. Тітов