ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 жовтня 2025 року           справа №360/166/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Геращенко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі № 360/166/25 (головуючий І інстанції  Кисіль С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач), в інтересах якого звернувся адвокат Котік О.С.  (далі – представник позивача), звернувся до суду із позовом  до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі – відповідач-1, ГУ ПФУ в Чернівецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – відповідач-2, ГУ ПФУ в Луганській області), в якому представник позивача, після уточнення позовних вимог, просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 29 жовтня 2024 року, яким відмовлено позивачу в поновленні страхової виплати, та зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області прийняти рішення про поновлення позивачу страхових виплат з грудня 2022 року; зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області в Луганській області поновити позивачу нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з грудня 2022 року відповідно до його заяви від 15 вересня 2024 року.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області як отримувач пенсії. Пенсія надходить на рахунок позивача кожного місяця. Позивач є особою, яка отримує страхові виплати, які з грудня 2022 року йому не виплачуються без будь-яких пояснень.
Позивач 15 вересня 2024 року звернувся через вебпортал до органу Пенсійного фонду з заявою щодо поновлення виплати регресу, але рішенням ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 29 жовтня 2024 року відмовлено в подовженні страхової виплати.
Позивач вважає таке рішення протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі № 360/166/25 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 14 грудня 2022 року № 44036/700192/90032/27 “Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати”, якою припинено ОСОБА_1 щомісячну страхову виплату з 01 грудня 2022 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області поновити нарахування та виплату щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 , починаючи з 27 липня 2024 року, з виплатою усієї заборгованості за період її несплати. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обґрунтовано відзив на позовну заяву.   
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01 квітня 2001 року перебував на обліку в Станично-Луганському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, правонаступником якої є ГУ ПФУ в Луганській області, та отримував щомісячні страхові виплати з 01 квітня 2001 року по 30 листопада 2022 року, що підтверджується актом про нещасний випадок від 16 червня 1995 року № 2 та документами з мігрованої електронної особової справи № 1262893812 позивача.
Відповідно до довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, від 04 грудня 2014 року серія 10ААА № 061285 ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 30 % з 01 січня 2015 року та діє безстроково.
Постановою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 14 грудня 2022 року № 44036/700192/90032/27 “Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати” припинило з 01 грудня 2022 року потерпілому – ОСОБА_1 , номер справи 700192, номер випадку 90032, щомісячну страхову виплату у розмірі 1730,60 грн на підставі пункту 6 частини першої статті 46, частини другої статті 16 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (невідоме місце мешкання).
Позивач звертався із заява від 14 і від 15 вересня 2024 року про поновлення виплати щомісячних страхових виплат через вебпортал Пенсійного фонду України, які були направлені до ГУ ПФУ в Луганській області.
Листами від 05 серпня 2024 року № 5413-5294/П-02/8-1200/24, від 05 вересня 2024 року № 6481-6521/П-02/8-1200/24, від 20 вересня 2024 року № 1200-0208-8/23939 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило позивача, що для продовження страхової виплати необхідно надати заяву про здійснення страхової виплати за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26 січня 2024 року № 4-1, та документи: паспорт громадянина України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); банківські реквізити для перерахування страхових виплат; акт розслідування нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (за наявністю); висновок МСЕК про встановлення відсотків втрати професійної працездатності(за наявністю); довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за місцем реєстрації на підконтрольній українській владі території, пам`ятку отримувача страхової виплати. Вищезазначені документи позивач можете надати, звернувшись особисто до будь-якого сервісного центру Пенсійного фонду України або подати через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України в розділі “Комунікації з ПФУ” (Заяви на страхову виплату) разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), авторизувавшись в особистому електронному кабінеті за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису “Дія. Підпис” (“Дія ID”), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.
У листі від 30 жовтня 2024 року № 1200-0208-8/27733 на адвокатський запит від 20 жовтня 2024 року № 02/10 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило, що згідно з базою даних підсистеми “Призначення та виплата деяких соціальних виплат” Інтегрованої комплексної системи Пенсійного фонду України ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області, як потерпілий внаслідок нещасного випадку на виробництві, але щомісячні страхові виплати не отримує.
Згідно з даними акта приймання-передачі від 16 січня 2023 року справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати, переданими управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області, ОСОБА_1 перебував на обліку в Станично-Луганському відділенні управління Фонду соціального страхування України у Луганській області та отримував щомісячні страхові виплати поштовим переказом через Луганську філію АТ “Укрпошта”.
У зв`язку з широкомасштабною військовою агресією з боку Російської Федерації та активними бойовими діями на території Луганської області відділення АТ “Укрпошта” тимчасово призупинена діяльність, тому щомісячна страхова виплата з 01 лютого 2022 року по 30 листопада 2022 року не виплачувалась.
Відповідно до постанови про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати від 14 грудня 2022 року № 44036/700192/90032/27, переданою управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області за актом приймання-передачі № 2 справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати (по яких прийнято рішення про припинення здійснення страхових виплат, але справу не передано на архівне зберігання), ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини першої статті 46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” було призупинено страхову виплату з 01 грудня 2022 року у зв`язку з відсутністю інформації про його місцезнаходження та неможливістю провести верифікацію персональних даних.
Механізм здійснення страхових виплат потерпілим та членам їх сімей визначено Порядком призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, України затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 26 січня 2024 року № 4-1 (далі – Порядок 4-1).
Відповідно до пунктів 1, 4 розділу 2 Порядку 4-1 заява потерпілим подається особисто через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб або разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), може подаватись в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (у разі наявності технічної можливості). 
На заяву, подану в електронній формі, накладається електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу заявника, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
За розглядом поданих заяв ОСОБА_1 від 14 вересня 2024 року і від 15 вересня 2024 року №№ 102233, 202234, 102235 про призначення/ перерахунок/ продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням), подані засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України, ГУ ПФУ в Луганській області 20 вересня 2024 року було відмовлено в подовженні страхової виплати, оскільки зазначені заяви не містять електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, в зв`язку з чим відсутня можливість встановити особу заявника. 
Листами ГУ ПФУ в Луганській області від 05 серпня 2024 року № 5413-5294/П-02/8-1200/24, від 05 вересня 2024 року № 6481-6521/П-02/8-1200/24, від 20 вересня 2024 року № 1200-0208-8/23939 та від 03 жовтня 2024 року № 1200-0211-8/25157 заявнику було надано роз`яснення щодо причини припинення, відмови в подовжені виплати та порядку подання заяви на поновлення щомісячної страхової виплати.
Рішення щодо відмови позивачу у поновленні щомісячної стразової виплати ні ГУ ПФУ в Луганській області, ні ГУ ПФУ в Чернівецькій області не приймалося.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
У частині другій статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі – страхування від нещасного випадку) відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (далі – Закон № 1105).
Пунктом 4 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній до 01 січня 2023 року) встановлено наступне:
- утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;
- припинено виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності шляхом приєднання до Фонду соціального страхування України;
- припинено управління та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчі дирекції відділень цього Фонду, що є юридичними особами, шляхом приєднання до робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України;
- припинено всі відокремлені підрозділи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та/або їх робочих органів та відділень протягом 30 днів з дня набрання чинності Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, забезпечивши повне правонаступництво таких відокремлених підрозділів юридичними особами, які їх створили, а за їх відсутності – Фондом соціального страхування України, у тому числі щодо всіх прав, обов`язків та майна;
- припинення управлінь та відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчих дирекцій відділень цього Фонду, а також їх відокремлених підрозділів, що знаходяться на тимчасово окупованій території, території проведення антитерористичної операції, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, після прийняття ним відповідного рішення.
Пунктом 5 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1105-XIV регламентовано, що Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.
Статтею 3 Закону № 1105-XIV визначені принципи, на яких здійснюється соціальне страхування, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав (пункти 1, 3 частини першої).
Частиною першою статті 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу (частина сьома статті 36 Закону № 1105-XIV).
Згідно з частиною першою статті 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню та функціональному відновленню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.
Статтею 16 Закону № 1105 визначені права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб.
Так, згідно вказаної норми застраховані особи мають право на: 1) безоплатне отримання інформації про порядок витрачання страхових коштів Фонду та роз`яснення з питань соціального страхування; 2) отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) участь у розслідуванні страхового випадку, у тому числі за участі представника профспілкового органу або своєї довіреної особи; 4) послуги з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що надаються відповідно до вимог Закону України “Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я”; 5) послуги професійної реабілітації, включаючи збереження робочого місця, навчання або перекваліфікацію, якщо загальна тривалість професійної реабілітації не перевищує двох років; 6) відшкодування під час проходження реабілітації у сфері охорони здоров`я і професійної реабілітації витрат на проїзд до місця проведення реабілітації чи навчання і у зворотному напрямку, витрат на житло та харчування, транспортування багажу, на проїзд особи, яка її супроводжує; 7) послуги соціальної реабілітації, включаючи придбання автомобіля, протезів, допомогу у веденні домашнього господарства, що надаються відповідно до законодавства; 8) оскарження дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг; 9) судовий захист своїх прав.
Застраховані особи зобов`язані: 1) надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги відповідно до цього Закону; 2) своєчасно повідомляти страхувальника та страховика про обставини, що впливають на умови або зміни розміру матеріального забезпечення та соціальних послуг; 3) знати та виконувати вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, що стосуються застрахованого, а також додержуватися зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором, контрактом) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації, гіг-контрактом та внутрішніми документами резидента Дія Сіті; 4) у разі настання нещасного випадку або професійного захворювання: лікуватися в лікувально-профілактичних закладах або в медичних працівників, з якими Фонд уклав угоди на медичне обслуговування; дотримуватися правил поведінки та режиму лікування, визначених лікарями, які його лікують; не ухилятися від професійної реабілітації та виконання вказівок, спрямованих на якнайшвидше повернення його до трудової діяльності; 5) дотримуватися режиму, визначеного лікарем на період тимчасової непрацездатності; 6) виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.
Застрахована особа несе відповідальність згідно із законом за незаконне одержання з її вини (підроблення, виправлення в документах, подання недостовірних відомостей тощо) матеріального забезпечення та соціальних послуг за соціальним страхуванням.
Справи про страхові виплати потерпілих на виробництві та заінтересованих осіб з усіма необхідними документами зберігаються в територіальних органах Фонду протягом 75 років після зняття застрахованої особи з обліку. Після закінчення строку зберігання справи про страхові виплати підлягають знищенню в установленому законодавством порядку (стаття 49 Закону № 1105-XIV).
Судом установлено, що позивачу страхова виплата припинена з 01 грудня 2022 року постановою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 14 грудня 2022 року № 44036/700192/90032/27 “Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати” на підставі пункту 6 частини першої статті 46, частини другої статті 16 Закону № 1105-XIV (невідоме місце мешкання).
Тобто, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області по суті припинило виплату позивачу без конкретизації, які саме позивач допустив порушення своїх обов`язків, та без конкретизації, в яких саме інших випадках, передбачених законодавством, припиняється страхова виплата.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що припинення з 01 грудня 2022 року виплати позивачу раніше призначеної щомісячної страхової виплати здійснено Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області за відсутності підстав, передбачених частиною першою статті 46 Закону № 1105-ХIV, або підстав, передбачених іншим законом, а, отже, постанова Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 14 грудня 2022 року № 44036/700192/90032/27 “Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати”, якою припинило з 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 щомісячну страхову виплату є протиправною.
З 01 січня 2023 року набрали чинності зміни до Закону № 1105-XIV.
Відповідно до статті 4 Закону № 1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XIV, Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1442 “Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України” припинено з 01 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, зокрема, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1323 “Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням” встановлено, що залишки коштів, які утворилися на рахунках виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та її робочих органів станом на кінець останнього банківського дня у системі електронних платежів Національного банку у 2022 році, перераховуються власниками рахунків в перший банківський день 2023 року на дохідний рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в Державній казначейській службі для обліку коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, з подальшим їх спрямуванням цього ж дня на видатковий рахунок Пенсійного фонду України для здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг, визначених Законом України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування”.
Пунктом 3 вищезазначеної постанови доручено Пенсійному фонду України з 02 січня 2023 року забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.
На даний час заходи по вищезазначеній постанові виконано у повному обсязі. З січня 2023 року здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” фактично забезпечено Пенсійним Фондом України та його органами.
Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом установлено, що позивач на момент припинення страхових виплат перебував на обліку в Станично-Луганському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області.
Таким чином, протиправні дії щодо припинення страхових виплат позивачеві з 01 грудня 2022 року вчинено саме Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області, структурним підрозділом якого є Станично-Луганське відділення.
Втім, на час прийняття рішення по суті набув чинності Закон № 1105-XIV, викладений в новій редакції, згідно з яким уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.
У свою чергу Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.
У межах спірних правовідносин ГУ ПФУ в Луганській області в частини зобов`язання продовжити нарахування та виплату щомісячної страхової виплати позивачу, починаючи з 27 липня 2024 року, з виплатою усієї заборгованості за період її несплати, є належним відповідачем. 
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд першої інстанції на підставі частини другої статті 9 КАС України дійшов висновку за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним: визнати протиправною та скасувати постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 14 грудня 2022 року № 44036/700192/90032/27 “Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати”, якою припинено ОСОБА_1 щомісячну страхову виплату з 01 грудня 2022 року; зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області поновити нарахування та виплату щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 , починаючи з 27 липня 2024 року, з виплатою усієї заборгованості за період її несплати.
У задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 29 жовтня 2024 року, яким відмовлено позивачу в поновленні страхової виплати, та зобов`язання ГУ ПФУ в Чернівецькій області прийняти рішення про поновлення позивачу страхових виплат з грудня 2022 року слід відмовити, оскільки ніякого рішення про відмову позивачу в поновленні страхової виплати ГУ ПФУ в Чернівецькій області не приймав, а заяви позивача про поновлення страхових виплат розглядалися ГУ ПФУ в Луганській області.
Суд зазначає, що на законодавчому рівні поняття “дискреційні повноваження” суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо продовження виплати щомісячної страхової виплати, передбачені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Умови, за яких пенсійний орган припиняє щомісячні страхові виплати, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен поновити щомісячні страхові виплати. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для щомісячної страхової виплати документами, - поновити щомісячні страхові виплати. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.
Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Щодо інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі “Проніна проти України” зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення “Бендерський проти України”, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.
З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для висновків суду про протиправність бездіяльності відповідача, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі № 360/166/25 - залишити без задоволення.                                                         
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі № 360/166/25 - залишити без змін.                                                                              
Повне судове рішення складено 02 жовтня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     І.В. Геращенко

                                                                                                               І.Д. Компанієць