ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2025 року                                
м. Харків
справа № 619/139/25
провадження № 22-ц/818/4800/25
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.
сторони справи:
позивач – Дергачівська окружна прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Державне агентство лісових ресурсів України
відповідач - ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива СП»
третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива СП» на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2025 року в складі судді Нечипоренко І.М., -
ВСТАНОВИВ:
В січні 2025 року Дергачівська окружна прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації та Державного агентства лісових ресурсів України звернулася до суду з позовом, у якому просить витребувати на користь власника Харківської обласної військової (державної) адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива СП» земельну ділянку площею 0,2501 га з кадастровим номером 6322081000:01:000:0366. 
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2025 року закрито провадження в частині позовних вимог до ТОВ «Нива СП» про витребування земельної ділянки.
Ухвала мотивована тим, що в частині позовних вимог, заявлених прокурором в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації про витребування земельної ділянки у Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива СП» виник спір між двома юридичними особами, який за суб`єктним критерієм підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Не погодившись з рішенням суду Янковський С.А., який діє в інтересах ТОВ «Нива СП» подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу суду та повернути справу со суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спір у справі виник з приводу є земельної ділянки, що належить на праві власності у фізичної особи та перебуває в оренді ТОВ «НИВА СП». Таким чином пред`явлені позивачем вимоги до орендаря є похідними від вимог пред`явлених до фізичної особи. Таким чином спір між сторонами у справі не стосується правомірності набуття речового права ТОВ «НИВА СП» та останнє не має з позивачем ніяких спорів щодо набуття права оренди. Тому суд дійшов помилкового висновку про закриття провадження в частині вимог до ТОВ.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації № 352 від 27 вересня 2004 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колективному Сільськогосподарському підприємству «Богодухівське»» передано ОСОБА_1 0,2501 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с. 42-43).
На підставі державного акту на право власності від 21 березня 2012 року серія та номер ЯК» №175 ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,2501 га, розташованої на території Протополівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарно сількогосподарського виробництва (а.с.5-6).
21.01.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Нива СП» укладено договір оренди, згідно якого останньому передано в оренду земельна ділянка 0,2501 га кадастровий номер №6322081000:01:000:0366, місце розташування : на території Протополівської сільської ради Дергачівського району Харківської області (ат.1 а.с.132-133)
 25.05.2021 року відбулась державна реєстрація за ТОВ «Нива СС» права оренди спірної земельної ділянки на підставі зазначеного договору оренди (т.1 а.с. зворот 6-7).
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано ТОВ «Нива СП»(ідентифікаційний код 37346135).
Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
Юрисдикція господарського суду поширюється на спір, що виник між сторонами, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 20 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 707/149/22 (провадження № 61-8654св22), від 15 березня 2023 року у справі № 711/7709/19 (провадження № 61-15615св20).
Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 та інші).
Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
Тобто аналіз ст. 19 ЦПК України і ст. 20 ГПК України дає підстави дійти висновку про те, що при вирішенні питання при розмежування компетенції судів щодо розгляду цивільних і господарських справ не достатньо застосування виключно формального критерію – визначення суб`єктного складу спірних відносин. Таким чином, при вирішенні питання про підвідомчість зазначеної справи слід враховувати і характер правовідносин, які виникли, і суб`єктний склад сторін.
Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності від 21 березня 2012 року серія та номер ЯК» №175 ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,2501 га, розташованої на території Протополівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарно сількогосподарського виробництва
Звертаючись до суду з позовом,Дергачівська окружна прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації та Державного агентства лісових ресурсів України, як на підставу своїх порушених прав посилалася на порушення прав держави внаслідок незаконного надання земельної ділянки 0,2501 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в приватну власність ОСОБА_1 , яка в подальшому уклала договір оренди з ТОВ «Нива СП».
Оскільки предметом спору у справі, що переглядається, є об`єкт нерухомого майна, власником якого є фізична особа, чиє право власності оспорює позивач, предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків власника такого майна, а вимога про витребування земельної ділянки у ТОВ «Нива СП» має похідний характер, апеляційний суд вважає, що дійний спір має приватноправовий характер і з огляду на суб`єктний склад сторін спору має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.
Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково застосував положення п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива СП» про витребування земельної ділянки.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За наведених обставин апеляційна скарга є підлягає задоволенню. Оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ : 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива СП»– задовольнити.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2025 року– скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 18.11.2025.
Головуючий                                                                         О. Ю. Тичкова

Судді                                                                                 О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук