ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року 

м. Київ

справа № 240/12847/22
адміністративне провадження № К/990/31921/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стеценка С.Г.

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення  Житомирського  окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року (суддя   Токаревої М.С.)  та постанову  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року (колегія у складів суддів Шидловського В.Б., Курка О.П., Боровицького О.А.)
у справі № 240/12847/22
за позовом  ОСОБА_1 
до  Міністерства оборони України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 07.07.2022 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - Міноборони, відповідач, скаржник), в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення Міноборони від 12.05.2022 №35 щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи з 11.09.2014 внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24.07.2015 позивач звернувся через ІНФОРМАЦІЯ_1 до Міністерства оборони України про призначення та виплату допомоги у зв`язку з встановленням 2-ї групи інвалідності, внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
3. Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби відмовила у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги (протокол засідання №55 від 08.07.2016). 
4. Рішення мотивоване тим, що позивача було звільнено з органів внутрішніх справ, а тому саме на МВС покладено обов`язок щодо нарахування та виплату одноразової грошової допомоги. Крім того, не надано документ про обставини поранення.
5.  ОСОБА_1 звернувся з позовом до Житомирського окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій Міністерства оборони України в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби.
6. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду у справі №  806/1717/16 позов ОСОБА_1 задоволено:
- визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи з 11.09.2014, внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №55;
- зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 2-ї групи з 11.09.2014 внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.     
7. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 постанову  Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 скасовано в частині зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 2-ї групи з 11.09.2014 внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. 
Прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 як інваліду 2-ї групи, одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 та статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
В решті постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 залишено без змін.
8.          Постановою Верховного Суду від 17.01.2022 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 у справі № 806/1717/16 залишено без змін.
9.           ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду.
10.          Витягом із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12.05.2022 №35 позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
11.          Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12.          Позивач вважає, що судом в межах розгляду адміністративної справи №  806/1717/16 встановлено, що виконання військового обов`язку та отримання поранення, що призвело до встановлення інвалідності, є підставою для призначення та нарахування одноразової грошової допомоги. 
13.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначав про те, що на виконання рішення суду у справі № 806/1717/16, яке набрало законної сили, відповідачем розглянуто подані документ. Комісія дійшла висновку про скасування попереднього рішення та відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. 
Витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 28.08.2014 №  1954 та висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 26.08.2014 №  1550/Ж, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення(травми, каліцтва).
Відтак рішення, оформлене відповідним протоколом засідання комісії Міноборони від 12.05.2022 №  35, є законним і обґрунтованим.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14.          Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 06.01.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2025, позов задовольнив частково: 
- визнав протиправним та скасував рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12.05.2022 №35 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби;
- зобов`язав Міністерство оборони України повторно розглянути документи ОСОБА_1 щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду;
- у задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
15.          Суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відмова відповідача, оформлена протоколом засідання №  55 від 08.07.2016, мотивована тим, що позивача було звільнено з органів внутрішніх справ, а тому саме на МВС покладено обов`язок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, та в поданих документах немає документа про обставини поранення.
При повторному розгляді заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги на виконання вимог рішення суду, відповідач рішенням, оформленим протоколом від 12.05.2022 №35, відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення(травми, каліцтва).
Тобто відповідач відмовив з аналогічної підстави, яка була зазначена в протоколі №55 від 08.07.2016, який був предметом розгляду в межах адміністративної справи №  806/1717/16 та якій надана правова оцінка в рішеннях суду.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За таких обставин Міністерство оборони України відмовило позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги протиправно.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16. Міністерство оборони України у касаційній скарзі просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2025, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
17. Як на підставу касаційного оскарження відповідач покликається на неправильне застосуванням судом апеляційної інстанції норм п. 11 Порядку № 975, п. 4.7 розд. IV Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, без урахування висновку щодо їх правозастосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18, від 31.07.2019 у справі № 440/3614/18, від 29.04.2020 у справі № 520/8686/18, від 04.03.2020 у справі №806/2879/18, від 12.06.2020 у справі № 622/19/17, від 11.03.2021 у справі № 320/6810/17, від 18.11.2021 у справі № 520/1625/19 (а саме щодо того, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у випадку настання інвалідності, мають подати до уповноваженого органу визначені документи, серед яких має бути також документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння).
18.          Ухвалою Верховного Суду від 28.08.2025 відкрито касаційне провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
19.          Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав. Ухвалу про відкриття касаційного провадження отримав 05.09.2025, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку.
21.          Згідно ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
22.          Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі слугувало неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18, від 31.07.2019 у справі №440/3614/18, від 29.04.2020 у справі № 520/8686/18, від 04.03.2020 у справі №806/2879/18, від 12.06.2020 у справі № 622/19/17, від 11.03.2021 у справі № 320/6810/17 та від 18.11.2021 у справі № 520/1625/19.
23.          Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.04.2019 у справі №  822/220/18 відступив від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах в частині визнання актів судово-медичного дослідження та витягів з протоколу військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, достатніми та належними доказами, у розумінні п. 11 Порядку № 975, що свідчать про причини та обставини поранення (травми, контузії та захворювання) військовослужбовця, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №729/426/17, від 21.08.2018 у справі №  295/13892/16-а, від 23.10.2018 у справі №  822/3005/17, від 11.12.2018 у справі №  740/1538/17, від 29.01.2019 у справі №  293/342/17 та сформулював наступний правовий висновок:

"... документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міноборони обов`язку щодо їх витребовування".

24.          У зазначеній справі Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що надані позивачем документи, на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: акт судово-медичного дослідження та протокол засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону, не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
25. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, витягом із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12.05.2022 №35 позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення(травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013.
26.          Суди, задовольняючи частково позовні вимоги, виходили з того, що відповідач, розглядаючи заяву, відмовив з аналогічної підстави, яка була зазначена у протоколі №  55 від 08.07.2016. Зазначений протокол був предметом розгляду в межах адміністративної справи №  806/1717/16, у якій цим обставинам уже надано правову оцінку в судових рішеннях. Відтак, Міністерство оборони України протиправно відмовило позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.
27.          Водночас, ознайомившись із судовими рішеннями у справі № 806/1717/16, колегія суддів дійшла висновку, що правова оцінка у справі № 806/1717/16 стосувалася визначення суб`єкта, уповноваженого на призначення та виплату одноразової грошової допомоги (МВС чи Міністерство оборони України). Питання ж щодо наявності або відсутності документа, який підтверджує причини та обставини поранення (травми, каліцтва) і передбачений пунктом 11 Порядку №975, судами у справі №  806/1717/16 не досліджувалося, тому суди дійшли помилкового висновку, що це питання вже було предметом судового розгляду.
28.          Враховуючи наведене, а також положення статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, чи вирішувати питання про достовірність доказів, справа підлягає направленню до суду першої інстанції для нового розгляду. 
29.          З метою забезпечення повного з`ясування обставин справи суду необхідно дослідити документи, подані позивачем для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, а також дати правову оцінку підставам відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, зазначеним у рішенні Міністерства оборони України, із відображенням відповідних висновків у мотивувальній частині судового рішення з урахуванням норм матеріального та процесуального права.
30. Частиною другою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Рішення Житомирського  окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі №  240/12847/22 скасувати.
Справу №  240/12847/22 направити на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.

Суддя                                                                                                                      В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                                               А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                                      С.Г. Стеценко