Справа № 161/3711/15-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/1003/25  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
09 вересня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Черняк О. В.,
з участю:
державного виконавця – Левчук І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану представником Ракущинцем Андрієм Андрашовичем, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеною заявою, яку обґрунтувала тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2017 року у справі № 161/3711/15-ц позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. 
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VOZ0GA0000000004 від 20 лютого 2008 року в розмірі 60029 доларів 02 центи США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ – 1567958 гривень, з яких заборгованість за кредитом – 41237 доларів 16 центів США, що за курсом НБУ складає 1077114 гривень 62 копійки, заборгованість по процентах за користування кредитом – 10197 доларів 97 центів США, що за курсом НБУ складає 266370 гривень 98 копійок, заборгованість по комісії за користування кредитом – 370 доларів 60 центів США, що за курсом НБУ складає 9680 гривень 07 копійок, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором – 5356 доларів 35 центів США, що за курсом НБУ складає 139907 гривень 86 копійок, штраф (фіксована частина) – 8 доларів 84 центи США, що за курсом НБУ складає 230 гривень 90 копійок, штраф (процентна ставка) 2858 доларів 10 центів США, що за курсом НБУ складає 74653 гривні 57 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та стягнення коштів відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 гривні.
Банк (позивач у справі) погодив проведення реструктуризації. Більше того, реструктуризація перед банком виконана, що підтверджено листом банку від 29 вересня 2022 року. 
Боржник ОСОБА_1 вважає, що сторони договору кредиту здійснили новацію зобов`язання, внаслідок чого відповідно до статті 604 Цивільного Кодексу України це є підставою для припинення первісного зобов`язання і станом на сьогодні борг по кредитному договору перед банком відсутній.
Покликаючись на зазначені обставини, боржник ОСОБА_1 просила суд визнати виконавчий лист по справі № 161/3711/15-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 22 грудня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VOZ0GA0000000004 від 20 лютого 2008 року в розмірі 60029 (шістдесят тисяч двадцять дев`ять) доларів 02 центи США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ (станом на 12 червня 2017 року) – 1567958 гривень, з яких заборгованість за кредитом – 41237 (сорок одна тисяча двісті тридцять сім) доларів 16 центів США, що за курсом НБУ складає 1077114 гривень 62 копійки, заборгованість по процентах за користування кредитом – 10197 (десять тисяч сто дев`яносто сім) доларів 97 центів США, що за курсом НБУ складає 266370 гривень 98 копійок, заборгованість по комісії за користування кредитом – 370 (триста сімдесят) доларів 60 центів США, що за курсом НБУ складає 9680 гривень 07 копійок, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором – 5356 доларів 35 центів США, що за курсом НБУ складає 139907 (сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот сім) гривень 86 копійок, штраф (фіксована частина) – 8 (вісім) доларів 84 центи США, що за курсом НБУ складає 230 гривень 90 копійок, штраф (процентна ставка) – 2858 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) доларів 10 центів США, що за курсом НБУ складає 74653 гривні 57 копійок та 3654 гривень судового збору таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2025 року у цій справі заяву задоволено.
Постановлено визнати виконавчий лист у справі № 161/3711/15-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 22 грудня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VOZ0GA0000000004 від 20 лютого 2008 року в розмірі 60029 (шістдесят тисяч двадцять дев`ять) доларів 02 центи США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ (станом на 12 червня 2017 року) – 1567958 (один мільйон п`ятсот шістдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень таким, що не підлягає виконанню.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, Відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника Ракущинець А. А. зазначав, що, на його думку, ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому просив судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У судовому засіданні державний виконавець Левчук І. О. апеляційну скаргу підтримала, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Інші учасники справи в судове засідання не з?явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час і місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.
Заслухавши пояснення державного виконавця Левчук І. О. та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити з таких підстав.
За матеріалами справи судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2017 року у справі № 161/3711/15-ц ухвалено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VOZ0GA0000000004 від 20 лютого 2008 року в розмірі 60029 доларів 02 центи США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 1567958 гривень (т. 2, а. с. 125-130).
У своїй заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник ОСОБА_1 покликалася на те, що 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX (посилання: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1381-20#n7), яким визначено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим Законом. 
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов висновку, що кредитор погодив проведення реструктуризацію, що підтверджується листом банку, а тому внаслідок новації зобов?язання відповідно до статті 604 ЦК України це є підставою для припинення первісного зобов?язання.
Такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням вимог Закону.
Відповідно до пункту 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-IX проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. У разі визнання судом з цих підстав зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та в разі подання нової позовної заяви стороною справи, в якій було ухвалено рішення про визнання зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке рішення суду не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.
Пункт 4 Перехідних положень відповідає меті прийняття закону 1381-IX, та направлений на припинення вимог кредитора, державних та приватних виконавців до боржника у випадку реструктуризації кредиту, таким чином, щоб після виплати реструктуризованого боргу споживач кредиту вже не мав будь-яких додаткових зобов`язань за кредитом перед третіми особами, та повністю відновив свою платоспроможність.
За положеннями частини 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його видано помилково або якщо обов?язок боржника відсутній повністю чи частково у зв?язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
У своїй заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 зазначала, що сторони договору кредиту здійснили новацію зобов`язання, внаслідок чого відповідно до статті 604 ЦК України це є підставою для припинення первісного зобов`язання, а також зазначала, що станом на сьогодні борг по кредитному договору перед банком відсутній.
Як передбачено частинами 1, 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Отже підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є видання виконавчого листа помилково, якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою, інші причини.
При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що 07 лютого 2023 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 161/3711/15-ц від 22 грудня 2017 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв?язку зі сплатою боргу.
У цій постанові державним виконавцем встановлено, що борг сплачений, довідка стягувача АТ КБ «ПриватБанк» від 29 вересня 2022 року, витрати виконавчого провадження сплачені у повному розмірі. Виконавчий збір боржником не сплачений, постанову про стягнення виконавчого збору винесено в окреме провадження.
Цього ж дня 07 лютого 2023 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови відділу Державної виконавчої служби про стягнення з боржника ОСОБА_1 в дохід держави виконавчого збору у розмірі 157161,29 грн.
Із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася лише 10 липня 2025 року, тобто після прийняття державним виконавцем 07 лютого 2023 року постанови про закінчення виконавчого провадження у зв?язку зі сплатою боржником ОСОБА_1 боргу за кредитним договором.
Отже, на момент подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення боргу було закінчено.
Крім того, будь-яких доказів на підтвердження того, що на момент звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, було прийнято рішення про реструктуризація боргу, боржник ОСОБА_1 суду не надала.
Натомість державним виконавцем 07 лютого 2023 року прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 157,161,20 грн.
Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, а тому дійшов помилково висновку про наявність підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права ухвалу суду першої слід скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2025 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданій представником ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді