П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/30954/24	

Категорія:112010200          Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:11.07.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
 – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Одеській області про:
-          визнання протиправними дій ГУПФ України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01 березня 2024 року пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" (далі – Постанова №118), з урахуванням індексації, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (далі – Постанова №168), з урахуванням індексації, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" (далі – Постанова №185) та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року (далі – Постанова №713);
-          зобов`язання ГУПФ України в Одеській області нарахувати та виплатити з 01 березня 2024 року ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №118, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №168, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №185 та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн, передбаченої Постановою №713  від 14 липня 2021 року, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду№420/22393/21 від 20 січня 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум;
-          стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 211,20 грн. та 1 211,20 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 14 липня 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" №713 (далі – Постанова №713),  якою установлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону станом на 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2 000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону. На виконання судового рішення у справі №420/22393/21 від 20 січня 2022 року відповідачем проведено  перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року без врахування  вищезазначеної доплати у сумі 2 000 грн. Дана обставина підтверджується відповіддю відповідача. Згідно Постанови №118 та Постанови №168 позивачу проведена індексація пенсії з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року. Відповідно до Постанови №185 відповідачем було проведено індексацію пенсії з 01 березня 2024 року. Позивач звернувся до відповідача із   заявою, в якій просив нарахувати  виплачувати з 01 березня 2024 року пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №185 та з урахуванням щомісячної  доплати до  пенсії у  розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою  №713. Позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.  Так, відповідно до розрахунку пенсії від 01 березня 2024 року позивачу було нараховано пенсію у сумі 30 661,33 грн. Однак, до сплати лише 23 610грн. Такі дії відповідача є протиправними на думку позивача.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного етапом на 01 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту. У разі коли пенсія особам, зазначеним в абз.абз.1 і 2 цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абз.абз.1 і 2 цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру 3 пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01 липня 2021 року. На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/22393/21 позивачу було проведено перерахунок пенсії за вислугу років. скільки до перерахунку основний розмір пенсії складав 7 990,50 грн., а після перерахунку — 19 340, 00 грн., тому щомісячна доплата згідно з Постановою №713 відсутня.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено повністю.
Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01 березня 2024 року пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №118, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №168, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №185 та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн, передбаченої Постановою №713.
Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області нарахувати та виплатити з 01 березня 2024 року ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №118, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №168, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №185 та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн, передбаченої Постановою №713, з урахуванням раніше виплачених йому сум пенсії
Стягнуто з ГУПФ України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,20 грн.
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-    на підставі рішення суду по справі №420/22393/21 позивачу 24 травня 2022 року проведено перерахунок пенсії. Оскільки до перерахунку основний розмір пенсії складав 7 990,50 грн., а після перерахунку – 19 340 грн, тому щомісячна доплата згідно з Постановою №713 відсутня;
-   індексація не є складовою грошового забезпечення, передбаченого ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ. Також відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер індексації не підлягають. Відповідно, індексація не є постійною виплатою, залежить від індексу споживчих цін, а тому не включається до складу грошового забезпечення при звільнені з військової служби.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 отримує пенсію згідно Закону №2262-XII за вислугу років з 2017 року, основний розмір пенсії – 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідач на підставі Постанови №713 провів перерахунок пенсії позивача з 01 липня 2021 року, включивши до підсумку пенсії  позивача щомісячну доплату у розмірі 2 000 грн., передбачену вищезазначеною постановою,  розмір пенсії становив 9 990,50 грн., у тому числі 7 990,50 грн – основний розмір пенсії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у справі №420/22393/21 зобов`язано ГУПФ України в Одеській області з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії № 11/5760 від 10 серпня 2021 року, виданої Адміністрацією державної прикордонної служби України, та провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 01 квітня 2019 року по день проведення перерахунку.
ГУПФ України в Одеській області на виконання вищезазначеного рішення у травні 24 травня 2022 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в результаті чого основний розмір його пенсії склав 23 228,80 грн. При перерахунку пенсії відповідачем не була включена до підсумку пенсії щомісячна доплата, передбачена Постановою №713.
ГУПФ України в Одеській області здійснило перерахунки пенсії позивача:
-          з 01 березня 2022 року – підсумок пенсії з надбавками  склав 23 228,80 грн. (до складу пенсії увійшла індексація за 2022 рік у сумі 3 252,03 грн. та відсутня доплата за Постановою №713), до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії  призначено 19 340 грн.;
-          з 01 березня 2023 року – підсумок пенсії з надбавками  склав  29 027,33 грн. (до складу пенсії увійшла індексація за 2022 рік у сумі 3 252,03грн., за 2023 рік – 1 500 грн. та відсутня доплата за Постановою №713), до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії  призначено 20 930грн.;
-          з 01 березня 2024 року – підсумок пенсії з надбавками  склав  30 661,33 грн. (до складу пенсії увійшла індексація за 2022 рік у сумі 3 252,03 грн., за 2023 рік – 1 500 грн. та індексація за 2024 рік – 1 500 грн. та відсутня доплата за Постановою №713), до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії  призначено 23 610 грн.
03 квітня 2024 року представник позивача звернулась до відповідача із заявою від 25 березня 2024 року, в якій просила, зокрема, перерахувати та виплачувати ОСОБА_1  пенсію:
-          з 01 березня 2022 року застосувавши розмір пенсії, визначений на момент первинного призначення пенсії, без обмеження її максимальним розміром з урахуванням індексації пенсії, передбаченої Постановою №118;
-          з 01 березня 2024 року застосувавши розмір пенсії, визначений на момент первинного призначення пенсії, без обмеження її максимальним розміром з урахуванням індексації пенсії, передбаченої Постановою №185;
-          нарахувати та виплачувати заявнику з 01 липня 2021 року щомісячну доплату  у розмірі 2 000 грн., передбачену Постановою №713, без обмеження пенсії заявника максимальним розміром, застосувавши розмір пенсії, визначений на момент первинного призначення пенсії.
ГУПФ України в  Одеській області листом від 01 травня 2024 року відмовило у задоволенні заяви, зазначивши наступне. Постановою №713 установлено з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року  відповідно до Закону №2262-ХІІ  до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ станом на 01 березня 2018 року щомісячну доплату 2 000 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ. Позивачу відповідно до цієї постанови був проведений перерахунок  пенсії з 01 липня 2021 року, розмір якої становив 9 990,50 грн. У разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацом першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. На підставі рішення суду по справі №420/22393/21 позивачу 24 травня 2022 року проведено перерахунок пенсії. Оскільки до перерахунку пенсії основний розмір пенсії складав 7 990,50грн, а після перерахунку за рішенням суду – 19 340 грн., тому щомісячна доплата згідно з Постановою №713  відсутня, адже різниця перевищила 2000 грн.  позивачу  відповідно до Постанови №118 з 01 березня 2022 року нарахована індексація до пенсії у сумі 3 252,03 грн.,    з 01 березня 2023 року за Постановою №168 – 1 500грн. та з 01 березня 2024 року за Постановою Кабміну України №185 від 24 лютого 2024 року – 1500 грн. Згідно ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI (далі – Закон №3668-VI) розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2024 рік"  цей мінімум  з 01 січня 2024 року становить 23 610 грн. Розмір пенсії позивача   на 01 квітня 2024 року становить 23 610 грн.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що після прийняття Конституційним Судом України рішення №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - є неправомірним.  Однак, під час перерахунку, здійсненого з 01 березня 2023 року, ГУПФ України в Запорізькій області здійснено перерахунок пенсії позивачки зі встановленням обмеження її максимальним розміром, що не спростовано відповідачем. Конституційний Суд України неодноразово висновував стосовно того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. Таким чином, дії відповідача щодо застосування обмежень перерахованої та виплачуваної позивачу пенсії максимальним розміром є протиправними, ними порушені права позивачки та знівельовано збільшення розміру пенсії внаслідок індексації пенсії.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУПФ України в Одеській області на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000 грн. відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 – поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", рішення Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-р/2020.
Враховуючи наведене, надаючи оцінку висновками суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної, колегія суддів приходить до з наступного.
Відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Постанови №713 установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01 липня 2021 року.
Тобто, Постановою №713 встановлено для осіб, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій. При цьому обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі, коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000 грн. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Аналіз наведених норм та мети прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абз.3 п.1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2 000 грн., має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000 грн. відповідно до Постанови №713.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного суду від 08 листопада 2022 року у справі №420/2473/22, від 02 березня 2023 року у справі №600/870/22-а та від 18 квітня 2023 року у справі №560/6528/22.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає помилковим твердження суду першої інстанції про передчасність позовних вимог ОСОБА_1 в частині врахування з 01 березня 2024 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн., передбаченої Постановою №713.
Щодо доводів апеляційної скарги відносно обмеження пенсійних виплат максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно ст. 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно, зокрема, до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Разом з цим, Законом №3668-VI також у ст. 43 Закону №2262-XII, зокрема, частину п`яту викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".
Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрав чинності 01 січня 2016 року) у Законі №2262-XII ч.5 ст. 43 доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень".
Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення другого речення ч.5 ст. 43, першого речення ч.1 ст. 54 Закону №2262-XII зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, п.2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII.
У рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 Конституційним Судом України зазначено, що відповідно до пп.3 п.1 розділу I Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей" від 12 квітня 2016 року №1080-VIII ст. 43 Закону №2262-ХІІ після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим ч.5 цієї статті стала ч.7 без змін у змісті, що не перешкоджає проведенню її перевірки на відповідність Конституції України (конституційність).
Так, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-XII зі змінами, а саме: ч.7 ст. 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.
Відповідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Згідно п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, зокрема, ч.7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня ч.7 ст. 43 в Законі №2262-ХІІ.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VIII внесені зміни до Закону №2262-ХІІ та у ч.7 ст. 43 слова і цифри "у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
Проте, на момент набрання чинності Закону №1774-VIII, а саме станом на 01 січня 2017 року, ч.7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016р. Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.
Набуття чинності з 01 січня 2017 року Законом №1774-VIII не викликає автоматичного відновлення дії ч.7 ст. 43 Закону №2262-XII.
Отже, положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ є такими, що втратили чинність.
Це означає, що ст. 43 Закону не передбачає положень про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
В свою чергу, будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо обмеження виплати пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Закон, законодавцем внесено не було.
Колегія суддів наголошує, що питання щодо застосування Закону №3668-VI в частині обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної згідно Закону №2262-ХІІ, було неодноразово предметом розгляду Верховним Судом (зокрема, постанови від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі №815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі №620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17, від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19, від 21 грудня 2021 року у справі №120/3552/21-а, від 18 травня 2022 року у справі №380/12337/20, від 12 грудня 2022 року у справі №620/5701/20, від 04 липня 2023 року у справі №420/10528/21).
Верховний Суд виходив з того, що норма ст. 2 Закону №3668-VI в частині обмеження розміру пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, є абсолютно тотожною нормі ч.7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, яка вже визнана такою, що суперечить Конституції України (рішення КСУ від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016) та, відповідно, не підлягає застосуванню.
Верховний Суд неодноразово висловив позицію, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а саме з 20 грудня 2016 року по теперішній час, в законодавстві України про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, відсутні норми, якими обмежується максимальний розмір пенсії, та будь-яких змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цього закону, щодо обмеження пенсії максимальним розміром протягом цього часу не вносилося.
Верховний Суд також неодноразово наголошував, що пенсійний орган свідомо ігнорує рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, яким безпосередньо надається оцінка неконституційності правових норм, якими обмежуються права осіб, звільнених з військової служби, щодо їх пенсійного забезпечення, зокрема визнається неконституційним обмеження розміру пенсій таких осіб.
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги у відповідній частині та погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо виплати позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром згідно ст. 2 Закону №3668-VI є протиправними.
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок, суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.