ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 500/5125/25 пров. № А/857/36648/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                        Мікули О. І.,
суддів          -                                                Кузьмича С. М., Курильця А. Р., 
з участю секретаря судового засідання –  Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №500/5125/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Юкрейн" про стягнення коштів за податковим боргом,-

суддя в 1-й інстанції – Баб`юк П. М.,
час ухвалення судового рішення – 29 серпня 2025 року, 
місце ухвалення судового рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту судового рішення – 29 серпня 2025 року,

                                                   в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулася в суд із заявою до відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Юкрейн", в якому просило стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Юкрейн" та за рахунок готівки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фенікс Юкрейн" кошти у розмірі податкового боргу по платежу пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного господарства в сумі 69842544,83 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Юкрейн" про стягнення коштів за податковим боргом залишено без розгляду. 

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що звернення до суду в порядку ст.283 КАС України зумовив сплив тридцятиденного строку з моменту вручення (повернення оператором поштового зв`язку) 29 липня 2025 року, податкової вимоги №0003512-1302-1900 від 14 липня 2025 року. Вказує, що  висновок суду першої інстанції про те, що 30-тий календарний день з дня надіслання платнику податкової вимоги припав на 13 серпня 2025 року, відповідно, контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 14 серпня 2025 року по 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2025 року, є суперечливим і не обґрунтованим, із застосуванням нерелевантної судової практики. Позаяк, при розгляді цієї справи №280/111/25 не порушувалось питання щодо проблематики застосування норм права у спірному випадку, а по суті розглядалась конкретна обставина (пропуск присічного строку) без наведення інших аргументів обліку такого строку та відмінних позицій сформульованої судами. Натомість зазначення, як обставини, що зумовлює звернення до суду, саме сплив тридцятиденного строку з моменту вручення (повернення оператором поштового зв`язку) податкової вимоги знаходить своє відображення у низці судових рішень, зокрема, але не виключно у постанові Верховного Суду від 20 квітня 2021 року у справі №320/6263/20, у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2022 року у справі №300/2315/21, у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2025 року у справі №340/3048/25. З врахуванням наведеного просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представник позивача (апелянта) – Гукалюк Н. П. у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач у судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, оскільки відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду, а згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача (апелянта), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін з таких підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що податкова вимога №0003512-1302-1900 від 14 липня 2025 року направлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Фенікс Юкрейн" засобами поштового зв`язку 14 липня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отже 30 календарний день з дня надіслання платнику податкової вимоги припав на 13 серпня 2025 року, відповідно, контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 14 серпня 2025 року по 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2025 року, натомість заява Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшла до суду 29 серпня 2025 року о 12 год. 38 хв, що свідчить про те, що заява про стягнення коштів за податковим боргом надійшла до суду з порушенням строку встановленого ч.2 ст.283 КАС України, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.
Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з ч.4 ст.5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
За змістом пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За змістом п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів регламентовані статтею 283 КАС України.
Пункт 5 частини першої статті 283 КАС України передбачає, що провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.
Відповідно до ч.2 ст.283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.
Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є дата надіслання (вручення) платнику податкової вимоги та сплив 30 календарних днів з дня такого надіслання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 квітня 2025 року у справі №280/111/25.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова вимога №0003512-1302-1900 від 14 липня 2025 року направлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Фенікс Юкрейн" засобами поштового зв`язку 14 липня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Таким чином, 30-тий календарний день з дня надіслання платнику податкової вимоги припав на 13 серпня 2025 року, а тому контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 14 серпня 2025 року по 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2025 року.
Разом з тим, матеріалами справи стверджується, що заява Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшла до суду 29 серпня 2025 року о 12 год. 38 хв, що свідчить про те, що заява про стягнення коштів за податковим боргом надійшла до суду з порушенням строку встановленого ч.2 ст.283 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що при розгляді категорії термінових справ днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг у справах, визначених статтею 283 КАС України, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України)
Колегія суддів звертає увагу на те, що законодавством встановлені процесуальні строки служать для дисциплінування учасників адміністративного судочинства та забезпечення своєчасного виконання вимог, передбачених КАС України. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зважаючи на пропуск заявником присічного строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку, наявні підстави для залишення без розгляду заяви про стягнення коштів за податковим боргом.

Доводи апеляційної скарги позивача, на думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.195, 242, 243, 246, 250, 268, 283, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

                                                   п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №500/5125/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 15 жовтня 2025 року.