СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року                                      м. Харків                            Справа № 913/374/24

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.
та представників учасників справи: 
позивача – Є.С. Сокуренко (в режимі відеоконференцї);
відповідача-1 – не з`явився;
відповідача-2 – В Л. Наконечний (в режимі відеоконференцї);
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Віталія Леонідовича Наконечного (вх.№10650 від 05.09.2025) про розподіл судових витрат в межах розгляду справи №913/374/24 шляхом винесення додаткового рішення  за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного Товариства Комерційний Банк “Приватбанк” (вх.№1442Л/1-43) та апеляційної скарги ОСОБА_1  (вх.№1443Л/1-43) на рішення Господарського суду Луганської області від 16.12.2024 (суддя Вінніков С.В., повний текст судового рішення складений та підписаний 26.12.2024) у справі №913/374/24
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк”, м. Київ, 
до відповідача-1 – Селянського фермерського господарства “Моноліт”, м.Сватове Луганської області, 
відповідача-2 – ОСОБА_1 , м. Сватове Луганської області, 
про стягнення 1 607 607,17 грн,
лава Миколайовича, м. Сватове Луганської області, 
про стягнення 1 607 607,17 грн,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 у справі №913/374/24, ухваленою за результатами нового розгляду справи, апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Комерційний Банк “Приватбанк” залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Луганської області від 16.12.2024 у справі №913/374/24 залишено без змін.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 у справі №913/374/24, також ухваленою за результатами нового розгляду справи, апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Комерційний Банк “Приватбанк” залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Луганської області від 03.01.2025 у справі №913/374/24 залишено без змін.
05.09.2025 від представника ОСОБА_1 адвоката Віталія Леонідовича Наконечного через підсистему Електронний суд надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №913/374/24 (вх.№10650 від 05.09.2025), в якій він просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат в межах розгляду справи №913/374/24 шляхом винесення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , поштова адреса: АДРЕСА_1 ) судових витрат в розмірі 124 346,14 грн., які понесені в суді апеляційної інстанції (з урахуванням перегляду справи в суді касаційної інстанції).
05.09.2025 витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи №913/374/24 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Плахов О.В., суддя Россолов В.В.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2025, у зв`язку з хворобою судді Россолова В.В., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Плахов О.В., суддя Гетьман Р.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 прийнято до провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Віталія Леонідовича Наконечного про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.  Розгляд заяви призначено на "17" вересня 2025 р. о 12:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132. Надано позивачу строк до 15.09.2025 (включно) для подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Від представника Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” адвоката Сокуренка Євгена Сергійовича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№10804 від 10.09.2025). Ухвалою суду від 10.09.2025 вказане клопотання було задоволено.
15.09.2025, тобто в межах установленого судом строку, АТ КБ "ПриватБанк" надало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 124 346,14 грн, які понесені в суді апеляційної інстанції (з урахуванням перегляду справи в суді касаційної інстанції), а у разі, якщо апеляційний суд знайде підстави для задоволення заяви - зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 1 грн.
В обґрунтування заперечень вказаний учасник справи зазначає наступне: 
- з поданих заявником Актів про надання послуг вбачається, що за 1 годину роботи адвоката взято ставку 3 490,37 грн, тоді як у п.4.3. договору про надання правничої допомоги № 02/02-23 від 25.02.2023, вартість послуг, що надаються, розраховується враховуючи погодинні ставки адвоката в 2023 році без ПДВ - 3000 грн;
- в акті № 14/03-2025-1А від 14.03.2025 зазначено, що на складання апеляційної скарги затрачено 4 години, однак вказаний час є завищеним, оскільки апеляційна скарга складалась із тих аргументів та правової позиції, які представник відповідача вже використовував під час розгляду справи в суді першої інстанції;
- згідно Акту, на відзиви на апеляційну скаргу витрачено 6 годин, однак подані відзиви також складаються із вже сформованої правової позиції відповідача, яка використана в суді першої інстанції, тому час на їх складання є явно завищеним та не може перевищувати 2 годин за два відзиви;
- щодо заявленого представництва інтересів відповідача у судових засіданнях апеляційного суду 11.03.2025 з 09:20 до 10:22 год., то час 1 год. 2 хв. не відповідає дійсності; згідно протоколу № 4175035 від 11.03.2025 судове засідання тривало з 10:10 год. до 10:21 год., тобто 11 хвилин, а час очікування в підсистемі "Електронний суд" до судового засідання 10 хв. не підтверджений жодними доказами;
- в акті № 29/05-2025-1А від 29.05.2025 зазначено, що на підготовку та подачу касаційної скарги затрачено 8 годин, однак вказаний час є очевидно завищеним, оскільки касаційна скарга складалась із тих же доводів та правової позиції, які були зазначені відповідачем в апеляційній скарзі, тому для адвоката така дія не вимагала великого обсягу часу (до 1 години);
- зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він оскаржує рішення суду лише в частині стягнення 49 409,82 грн, також, як зазначає відповідач, і додає відповідні докази, ним сплачено на користь позивача добровільно суму боргу: 04.03.2025 у розмірі - 1 271 830,59 грн та 11.03.2025 у розмірі - 57 337,30 грн;
- в даному випадку ОСОБА_1 не має права заявляти про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в суді апеляційної та касаційної інстанції, оскільки апеляційна скарга останнього залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін;
- АТ КБ “ПриватБанк” просить суд (у разі стягнення з банку коштів) зазначити у резолютивній частині рішення про те, що сума коштів, яка підлягає стягненню, зазначена без відрахування податків і зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку.
У судовому засіданні 17.09.2025 представники позивача та відповідача-2 підтримали викладену ними письмово правову позицію.
Відповідач-1, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, не скористався своїм процесуальним правом на участь у вказаному засіданні.
Дослідивши матеріали справи, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Віталія Леонідовича Наконечного (вх.№10650 від 05.09.2025) про розподіл судових витрат, заслухавши в судовому засіданні представників позивача та відповідача-2, Східний апеляційний господарський суд зазначає про таке. 
Статтею 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 123, частини 2 статті  126 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За приписами п.1, 2 ч. 4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, з відповідача підлягає стягненню, окрім витрат по сплаті судового збору, вартість послуг адвоката, що сплачена або підлягає сплаті (правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати КГС ВС від 03.10.2019 року у справі №922/445/19).
Згідно з ч. 4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами ч.5 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Колегія суддів зазначає, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Як вбачається з матеріалів справи №913/374/24, з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів, Михайловим Я.М. як клієнтом 25.02.2023 укладений з Адвокатським об`єднанням “ДЖІ ЕН ЕС КОНСАЛТИНГ” (далі – адвокатське об`єднання) як виконавцем договір №03/02-23 (далі – договір №03/02-23) про надання правничої допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання забезпечити надання правничої допомоги клієнту (надалі – послуги) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні та документально підтверджені для виконання договору (п.1.1 договору №03/02-23).
За умовами наведеного договору:
- за цим договором виконавцем надається така правнича допомога: 1) повідомлення правничої інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав і законних інтересів заявника, потерпілого, особи, стосовно якої застосовуються заходи кримінально-правового характеру, володільця (власника) майна, а також особи, яка притягається до іншої відповідальності, залежно від того, в якому процесуальному статусі перебуває клієнт; 4) надання правничої допомоги клієнту у справах про адміністративне правопорушення, у кримінальному провадженні та інше; 5) представництво інтересів клієнта в державних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях, перед фізичними особами-підприємцями, фізичними особами; 6) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами та інше; 7) представництво інтересів клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги клієнту під час виконання кримінальних покарань. Конкретні види наданих послуг зазначаються виконавцем в акті про надання послуг (п.1.2 договору №03/02-23);
- за надання правничої допомоги клієнт оплачує виконавцю гонорар (вартість послуг) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4.1 договору №03/02-23);
- клієнт здійснює сплату вартості послуг: 1) після настання певної події, яка вказується в рахунку на оплату; 2) або протягом 5 робочих днів з моменту погодження акту або з моменту коли такий акт вважається погодженим (якщо послуги раніше не були оплачені, або інше не визначено в рахунку на оплату або акті). За домовленістю сторін оплата послуг може здійснюватися клієнтом в іншому порядку, одним платежем та/або частинами (п.4.2 договору №03/02-23);
- сторони передбачили, що вартість послуг, що надаються, розраховується: 1) у фіксованому розмірі (коли можна точно визначити обсяг надання послуг, а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена сторонами в будь-якій формі); 2) враховуючи погодинні ставки: адвокат – 3 000,00грн\год., фахівець у галузі права   - 1 800,00грн\год., помічник адвоката або помічник юриста – 1 200,00грн\год.   Кожна не повна година роботи оплачується клієнтом у розмірі вартості однієї повної години роботи за умови якщо робота виконувалась не менше 30 хвилин протягом такої години. Розмір індивідуальних погодинних ставок може переглядатися раз на рік з урахуванням індексу інфляції. Зміни ставок відповідно до офіційного індексу інфляції за рік (із заокругленням у разі необхідності) вважаються такими, що узгоджуються автоматично, якщо ціни погоджені клієнтом шляхом сплати рахунку на оплату, або підписанням акту з урахуванням нових цін. За запитом клієнта зміни у індивідуальних погодинних ставках можуть бути зафіксовані шляхом укладення додаткової угоди до договору. У разі непогодження нових цін між сторонами, вважається, що діють ціни, які були погоджені сторонами раніше (п.4.3 договору №03/02-23);
- після завершення надання правничої допомоги або її частини виконавець складає акт та надає його клієнту. В акті зазначаються послуги, фактично надані виконавцем, розмір фактично витраченого часу (у випадку погодинних ставок), гонорару виконавця, а також розмір фактичних витрат. Після отримання акту виконавця про надання правничої допомоги клієнт зобов`язаний його погодити. Протягом 5 календарних днів з моменту отримання акту клієнт має право висловити свої зауваження до змісту акту, про що повідомити виконавця в письмовій формі чи засобами електронного зв`язку. Якщо протягом 5 календарних днів з моменту отримання клієнтом акту від останнього не надійдуть зауваження до його змісту, то такий акт вважається погодженим клієнтом (п.4.4 договору №03/02-23);
- клієнт зобов`язаний оплатити виконавцю гонорар протягом 5 робочих днів з моменту погодження акту або з моменту коли такий акт вважається погодженим (якщо послуги раніше не були оплачені, або інше не визначено в рахунку на оплату або акті). оплата здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п.4.5 договору №03/02-23).
У заяві (вх.№10650 від 05.09.2025) представник ОСОБА_1 просить стягнути з позивача судові витрати в розмірі 124 346,14 грн, з яких 116 287,50 грн - витрати на професійну правничу допомогу; 8 058,64 грн - судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду.
На підтвердження вимог щодо стягнення 116287,50 грн витрат на професійну правничу допомогу заявником було надано до матеріалів справи:
-  акт про надання послуг від 14.03.2025 №14/03-2025-1А на загальну суму 38510,42 грн, складений за результатами участі представника ОСОБА_1 у першому апеляційному розгляді справи;
- акт про надання послуг №29/05-2025-1А від 29.05.2025 на загальну суму 67655,00 грн, складений за результатами участі представника ОСОБА_1 у розгляді справи в суді касаційної інстанції;
- акт про надання послуг №04/09-2025-1А від 04.09.2025 на загальну суму 10122,08 грн, складений за результатами участі представника ОСОБА_1 у новому розгляді справи Східним апеляційним господарським судом.
Стосовно судових витрат (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу), понесених Михайловим Я.М. у суді касаційної інстанції, колегія суддів зазначає, що Східний апеляційний господарський суд не розглядає вимоги щодо розподілу судових витрат, понесених у суді касаційної інстанції, оскільки зазначене питання має бути розглянуто господарським судом Луганської області, що розглядав справу як суд першої інстанції, у той час як Східний апеляційний господарський суд лише переглядав справу в апеляційному порядку.
Окрім того, за результатами нового розгляду справи постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 у справі №913/374/24 апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Комерційний Банк “Приватбанк” залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Луганської області від 16.12.2024 у справі №913/374/24 залишено без змін. Іншою постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 у справі №913/374/24 апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Комерційний Банк “Приватбанк” залишено без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Луганської області від 03.01.2025 у справі №913/374/24 залишено без змін.
Стосовно судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом додаткового рішення місцевого господарського суду, колегія суддів зазначає, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою частиною. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення. Особа, яка понесла судові витрати під час апеляційного чи касаційного перегляду додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, має право на відшкодування таких витрат, що відповідатиме принципу господарського судочинства, передбаченому у пункті 12 частини третьої статті 2 ГПК України. Під час вирішення цього питання суд має керуватися критеріями, визначеними у частині п`ятій статті 126 та частині п`ятій статті 129 ГПК України. Інакше розуміння позбавить особу права на відшкодування понесених нею судових витрат навіть у разі необґрунтованого оскарження іншим учасником справи додаткового судового рішення, що нівелюватиме значення такої засади судочинства, як  відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №  910/14524/22.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що при прийнятті додаткової постанови в даній справі за результатами нового апеляційного розгляду, з огляду на вищенаведені приписи п.1, 2 ч. 4 ст.129 ГПК України, має бути враховано лише витрати на професійну правничу допомогу, понесені ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції під час першого та нового розгляду справи, що пов`язані із наданням заперечень на апеляційні скарги АТ КБ «Приватбанк» на рішення та на додаткове рішення господарського суду в даній справі, у задоволенні яких постановами Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 було відмовлено.
Згідно з актом виконаних робіт від 14.03.2025 №14/03-2025-1А, виконавець надав клієнту наступні послуги: 
-     01.02.2025 – підготовка та подання до Східного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Луганської області від 16.12.2024;   час виконання -   3 години,   сума - 10 471,11 грн;
-     10.02.2025 – підготовка та подання до Східного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на додаткове рішення господарського суду Луганської області від 03.01.2025; час виконання -   3 години; сума -   10 471,11 грн;
-   11.03.2025 – представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях з 09:20 до 10:22 (враховуючи час очікування в підсистемі "Електронний суд" – 10 хв. та тривалість судового засідання); час виконання: 1 година 2 хвилини, сума 3 606,72 грн.   
Як вбачається з матеріалів справи, під час нового розгляду справи представник ОСОБА_1 не надавав письмових пояснень стосовно суті спору (з урахуванням висновків Верховного Суду в даній справі).
Згідно з актом про надання послуг №04/09-2025-1А від 04.09.2025, виконавець надав клієнту наступні послуги: 
- 02.07.2025 – підготовка та подання до Східного апеляційного господарського суду заяви про участь у всіх судових засіданнях, в т.ч. які призначені 13.08.2025 на 10:30 год. та на 11:00 год., в режимі відеоконференції; час виконання – 20 хв., сума - 1163,46 грн;
- 13.08.2025 - представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду, яке призначено було на10:30 год. (у тому числі час очікування в підсистемі "Електронний суд" до судового засідання 10 хв. і проведення судового засідання з10:20-11:33год.); час виконання 1 год. 13 хв., сума 4246,62 грн;
- 03.09.2025 - представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду, яке призначено було на 10:30год. (у тому числі час очікування в підсистемі "Електронний суд" до судового засідання 10 хв. і проведення судового засідання з 10:20-11:41 год.); час виконання – 1 год. 21 хв., сума 4712,00 грн.
Отже, в загальній сумі вищезазначені витрати становлять 34671,02 грн.
Разом з тим, як було встановлено вище, позивач надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, що є за своєю суттю клопотанням про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу адвоката.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.02.2024 року у справі №910/9714/22, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України. Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, у додатковій постанові Верховного Суду від 15.11.2022 у справі №873/29/22 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанова від 16.11.2022 у справі №916/2016/21 тощо).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши подані заявником докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, враховуючи характер спору по даній справі, ступінь її складності, ціну позову, обсяг матеріалів у справі, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд апеляційної інстанції частково погоджується з доводами позивача про невідповідність заявлених представником відповідача-2 сум критеріям розумності їхнього розміру.
Зокрема, відзив відповідача-2 на апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Луганської області від 16.12.2024 у справі №913/374/24 за своїм змістом повторює відзив на позовну заяву, поданий до суду першої інстанції, отже, на думку колегії суддів, зазначені заявником витрати часу на його підготовку є завищеними. 
Відзив на апеляційну скаргу позивача на додаткове рішення Господарського суду Луганської області від 03.01.2025 у справі №913/374/24 є невеликим за обсягом та кількістю доводів, а також, на думку колегії суддів, не вимагав значної кількості часу на його підготовку та враховуючи, що позивач надавав до суду першої інстанції заперечення на заяву відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення, і відповідні доводи позивача були відомі представникові ОСОБА_1 .
Щодо участі представника ОСОБА_1 у судових засіданнях суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що зазначені в актах витрати також не можуть бути відшкодовані в повному обсязі, враховуючи, що, як було встановлено вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 за результатами нового апеляційного розгляду справи залишено без задоволення.
Колегія суддів зазначає, що основні положення правової позиції відповідача-2 із фактичним та нормативно-правовим обґрунтуванням було сформовано при розгляді справи в суді першої інстанції, відповідно, представництво в суді апеляційної інстанції (зокрема, під час нового розгляду, в ході якого відповідач-2 не надавав додаткових письмових заперечень щодо апеляційної скарги позивача) не вимагало істотного додаткового обсягу юридичної і технічної роботи. 
Отже, на думку колегії суддів, заявлений представником відповідача-2 розмір витрат на професійну правничу допомогу не повною мірою узгоджується з вищенаведеними вимогами чинного законодавства щодо розумності, необхідності та співмірності відповідних витрат.
Зазначене є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №550/936/18.
З урахуванням викладеного, на думку суду апеляційної інстанції, розумним розміром судових витрат, що підлягають відшкодуванню, є 10000,00 грн. В іншій частині в задоволенні заяви слід відмовити.
Таким чином, проаналізувавши наявні у справі докази, зважаючи на положення чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що заява представника відповідача-2 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Як уже зазначалося, позивач просив суд апеляційної інстанції (у разі стягнення з банку коштів) зазначити у резолютивній частині рішення про те, що сума коштів, яка підлягає стягненню, зазначена без відрахування податків і зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку. Проте, на думку колегії суддів, це питання пов`язано із застосуванням податкового законодавства – що не стосується меж розгляду заяви відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення у даній господарській справі.
Керуючись ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ: 

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Наконечного В.Л. (вх.№10650 від 05.09.2025) про розподіл судових витрат в межах розгляду справи №913/374/24  задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , поштова адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №913/374/24 у розмірі 10000,00 грн.
В решті заяви відмовити. 
Видати наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст додаткової постанови складено 22.09.2025.

Головуючий суддя                                                                          П.В. Тихий  

Суддя                                                                                                Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                                О.В. Плахов