ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 127/23718/22
провадження № 51-3479 км 24
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
засудженої                                                  ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 22022020000000063 від 21 квітня 2022 року за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянки України, уродженки смт Донське Приморського району Калінінградської області російської федерації, мешканки АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 436^2 Кримінального кодексу України (далі - КК),
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Вінницького апеляційного суду від  9  липня 2025 року.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вінницький міський суд Вінницької області вироком від 26 січня 2024 року засудив ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі: за частиною другою статті 436^2 КК на 1 рік без конфіскації майна; за частиною третьою статті 436^2 КК на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі частини першої статті 70 КК визначив ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Згідно зі статтею 75 КК звільнив ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 76 цього Кодексу.
Ухвалив рахувати початок іспитового строку з 26 січня 2024 року.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження та речових доказів.
За обставин, установлених судом та детально викладених у вироку суду, ОСОБА_6 визнано винуватою в тому, що вона, маючи проросійськи налаштовану позицію, яка випливала з розміщеного, вподобаного і поширеного нею з 12 по 24  квітня 2022 року у всесвітній мережі «Інтернет» інформаційного контенту зазначеної спрямованості, вчиняла дії з поширення матеріалів антиукраїнського характеру, у тому числі таких, що містять виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації (далі - рф) проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014  році.
Перебуваючи у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , точний час у ході досудового розслідування не встановлено, використовуючи для ідентифікації користувача власний абонентський номер оператора мобільного зв`язку, ОСОБА_6 створила особисту сторінку в соціальній мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_7 », яку використовувала з особистою, у тому числі протиправною метою, також використовуючи при цьому власний смартфон з  установленим додатком під назвою «Ок», що забезпечувало доступ до зазначеної соціальної мережі.
При цьому ОСОБА_6 , достовірно знаючи про блокування доступу до російської соціальної мережі «Одноклассники», використовуючи спеціалізовані програми для  обходу блокування - VPN, умисно, цілеспрямовано, переслідуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер соціальної мережі щодо можливості поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, на постійній основі використовувала власну сторінку в соціальній мережі «Одноклассники», у тому числі з метою вчинення кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_6 , маючи проросійську позицію, перебуваючи у своєму помешканні, умисно, за указаних неправомірних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацїї осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у  2014  році, підтримала проросійські наративи щодо збройного конфлікту на території України шляхом поширення відповідних публікацій та фотоматеріалів серед невизначеного кола осіб - користувачів соціальної мережі «Одноклассники» за таких обставин.
Зокрема, 12 квітня 2022 року ОСОБА_6 , використовуючи власний мобільний телефон та обліковий запис у соціальній мережі «Одноклассники», здійснила вхід на  власну сторінку в цій мережі, власноручно опублікувала й поділилася темою, а саме спільнотою проросійської спрямованості під назвою «АНТИХУНТА (от ЮГО-ВОСТОКА до МАЛОРОССЫ)».
Указана публікація, опублікована й поширена ІНФОРМАЦІЯ_2 від імені користувача « ОСОБА_7 », отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_6 , вподобання - відмітки «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також коментарі та відмітки «Поделиться».
Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 21 вересня 2022  року № 441/1 (далі - висновок № 441/1) у матеріалі (публікації), поширеній ОСОБА_6 , міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році.
Разом з тим указаний матеріал (публікація) розміщений ОСОБА_6 на особистій інтернет-сторінці облікового запису в соціально орієнтованій мережі «Однокласники» в інтернеті, а отже є публічно поширеним.
Надалі ОСОБА_6 , діючи повторно, з використанням власного мобільного телефону й облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники», здійснила вхід на  свою сторінку в цій мережі, відшукала у спільнотах проросійської спрямованості, у  тому числі під назвами (мовою оригіналу): «Мы за ОСОБА_8 », «*В ПУТИН СИЛЬНЕЙШИЙ ПОЛИТИК МИРА* ФСБ РОСИИ*», «РОССИЯ-РОДИНА МОЯ», «ИСТОРИЯ РОССИИ И СОВРЕМЕННЫЙ МИР», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «ОПЕРАТИВНЫЕ НОВОСТИ ДОНБАССА!!! ДНР и ЛНР», «ПАТРИОТЫ ВЕЛИКОГО ОТТЕЧЕСТВА (ПВА)», публікації антиукраїнського змісту, розміщені з 15 по 24 квітня 2022 року, і натиснула функцію «Класс!», що далі призвело до запрограмованого в цій соціальній мережі алгоритму та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим ОСОБА_6 розмістила й поширила публікацію згідно з алгоритмом роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники» у вільний доступ для перегляду іншими користувачами.
За згаданим вище висновком № 441/1 в указаних текстах публікацій містяться виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію рф проти України.
Публікації, уподобані та поширені від імені користувача « ОСОБА_7 », отримали в ході ознайомлення з ними невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_6 , вподобання - відмітки «Класс!», тим самим поширилися далі, а також коментарі й відмітки «Поделиться».
Разом з тим указані матеріали (публікації), розміщені ОСОБА_6 на особистій інтернет-сторінці облікового запису соціально орієнтованої мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_7 », розміщено на її особистій сторінці в мережі «Інтернет», а отже є публічно поширеними.
При цьому ОСОБА_6 , умисно та цілеспрямовано виражаючи в соціально орієнтованій мережі «Одноклассники» антиукраїнські погляди, підтверджувала проросійські наративи й окреслювала вірність ворожій пропаганді щодо агресії рф проти України. 
На цей вирок прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та  обвинувачена ОСОБА_6 подали апеляційні скарги. Вінницький апеляційний суд ухвалою від 17 квітня 2024 року їхні скарги залишив без задоволення, а вирок місцевого суду від 26 січня 2024 року - без змін.
Верховний Суд постановою від 29 травня 2025 року частково задовольнив касаційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , скасував ухвалу Вінницького апеляційного суду від  17  квітня 2024 року і призначив новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Апеляційний суд вироком від 9 липня 2025 року скасував вирок місцевого суду (у  частині призначеного покарання) та ухвалив новий, яким визнав ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень і призначив покарання у виді позбавлення волі: за частиною другою статті 436^2  КК - на строк 1 рік без конфіскації майна; за частиною третьою статті 436^2 цього  Кодексу - на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі частини першої статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. 
У решті вирок суду першої інстанції залишив без змін.
Вимоги та узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги
У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у цьому суді через істотне порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, що  призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого й особі засудженої.
На думку ОСОБА_6 , апеляційний суд лише повторив мотиви щодо покарання, викладені у постанові касаційного суду, та окрему оцінку, що позбавляє зв`язку з  фактичними даними, зокрема її поведінкою протягом року, соціальним статусом, характеристиками, і суперечить суті апеляційного перегляду, який має бути спрямований на правову переоцінку. Крім того, апеляційний суд не навів аргументів щодо неможливості застосування статті 75 КК. 
У доповненнях до касаційної скарги ОСОБА_6 ставить питання про скасування ви років й закриття кримінального провадження на підставі статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки її дії, що зводяться до  натискання позначки «Клас!», не можуть вважатися поширенням інформації в  розумінні диспозиції частини другої статті 436^2 КК, а кваліфікація дій як умисне поширення є помилковою, тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
 
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджена підтримала касаційну скаргу з доповненнями, просила її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала щодо доводів про неправильність застосування норм матеріального права. Разом з тим просила скасувати вирок апеляційного суду у  зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Мотиви Суду
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судам першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та  процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до частини першої статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень  при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність  призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Частина друга статті 438 КПК регламентує, що при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції керується статтями 412 - 414 цього Кодексу.
Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення (стаття 412 КПК).
З матеріалів кримінального провадження видно, що на вирок місцевого суду прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, за наслідками апеляційного розгляду яких апеляційний суд 17 квітня 2024 року ухвалив рішення про залишення без задоволення поданих скарг і без змін вироку суду першої інстанції. 
Верховний Суд постановою від 29 травня 2025 року скасував ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 439 КПК після скасування вироку або ухвали судом касаційної інстанції суд першої або апеляційної інстанції здійснює судове провадження згідно з  загальними вимогами, передбаченими цим Кодексом, в іншому складі суду. 
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 18 червня 2025 року закінчив підготовку і  призначив апеляційний розгляд указаного кримінального провадження за  апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2024 року на 9 липня 2025 року.
Крім того, із апеляційної скарги ОСОБА_6 видно, що вона заперечувала свою винуватість. Такі заперечення винуватості й доводи про несправедливість апеляційного розгляду засуджена ОСОБА_6 виклала й у касаційній скарзі.
Європейський суд з прав людини в рішеннях наголошує, що в разі якщо суд апеляційної інстанції має розглядати справу і з питань фактів, і з питань права та на цій підставі здійснити загальну оцінку вини або невинуватості, то він не може постановляти рішення без безпосередньої оцінки доказової бази, наданої особисто обвинуваченим, котрий бажає довести, що не вчиняв діяння, котре може становити кримінально каране діяння (рішення у справі «Поповічи проти Молдови», § 68).
З оскаржуваного вироку видно, що апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , однак не розглянув апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , поданої у встановленому законом порядку. 
Невиконання апеляційним судом свого обов`язку розглянути всі подані апеляційні скарги порушує право сторони захисту на апеляційний перегляд судового рішення, гарантоване статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Наведені вище порушення процесуального закону, які, на переконання Суду, допустив суд апеляційної інстанції, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та  обґрунтоване рішення (частина перша статті 412 КПК).
Тому апеляційний суд дійшов передчасного висновку щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
Отже, вирок апеляційного суду не можна визнати законним, обґрунтованим і  вмотивованим, адже його постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому відповідно на статті 438 КПК він підлягає скасуванню.
З урахуванням наведеного касаційну скаргу ОСОБА_6 потрібно частково задовольнити, вирок апеляційного суду згідно з пунктом 2 частини першої статті 438 КПК - скасувати з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суд повинен розглянути подані апеляційні скарги, дати оцінку всім доводам сторін та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Вінницького апеляційного суду від 9 липня 2025 року стосовно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                    ОСОБА_3