ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/14138/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скрипка І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 вересня 2025 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                      
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Армукрземпроект" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Армукрземпроект" про стягнення штрафу,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ "Армукрземпроект", в якому просив стягнути з відповідача штраф за порушення Закону України "Про рекламу" у розмірі 1700,00 грн за рішенням ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.07.2021 №75.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ним не було порушено вимоги Закону України "Про рекламу", рішення ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.07.2021 №75 не було отримано ТОВ "Армукрземпроект", а строк звернення до суду з даним позовом не було дотримано.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ТОВ "Армукрземпроект" рішення ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.07.2021 №75 не оскаржувало та визначену суму штрафу у добровільному порядку не сплатило, внаслідок чого наявні підстави для стягнення штрафу в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Армукрземпроект" є юридичною особою (код ЄДРПОУ 37791452), основним видом діяльності якої за КВЕД є 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
За результатами здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів, позивачем виявлено у сюжеті зовнішньої реклами при її розповсюдженні відсутність інформації про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію (а.с.7-8 т.1), внаслідок чого ГУ Держпродспоживслужби у Київській області, в порядку ч.2 ст.26 Закону України "Про рекламу", направило на адресу відповідача вимогу від 19.05.2021 №10-05.4/4552-21, якою директора ТОВ "Армукрземпроект" зобов`язано надати наступні документи: письмові пояснення, макети розміщеної реклами, виписку з єдиного державного реєстру, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (договір з виробником реклами та/або рекламодавцем, акти виконаних робіт, платіжні доручення про сплату розміщення рекламних засобів), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення по справі (а.с.11 т.1).
Відповідач надав свої пояснення у формі заяви від 14.06.2021 №28, які зареєстровані позивачем 15.06.2021 вх.№6437-21, в яких вказав, що компанія займається наданням рекламних площ в оренду та не несе відповідальності за сюжет, розміщений замовником. Також вказано, що замовник не погоджував з товариством макет розміщеної реклами, також не відомо, де макет розроблявся та де надрукований (а.с.12 т.1). 
15.06.2021 позивачем складено протокол про порушення законодавства про рекламу відносно ТОВ "Армукрземпроект" за ненадання документів, пояснень, відео- та звукозаписів, а також інформації щодо вартості розповсюдження зовнішньої реклами за названою вище адресою (а.с.6 т.1).
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, керуючись    статтею 27 Закону України "Про рекламу", позивачем прийнято рішення № 75 від 26.07.2021, яким за неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення повноважень, відповідно до вимог ч.2, 6  ст.27 Закону України "Про рекламу",    накладено на розповсюджувача реклами - ТОВ "Армукрземпроект" штраф у розмірі 1 700 грн (а.с.19 т.1).
Оскільки ТОВ "Армукрземпроект" в добровільному порядку суму штрафу не сплатило, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскільки відповідачем рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 75 від 26.07.2021 не оскаржувалось та сума штрафу добровільно не сплачена, то наявні підстави для її стягнення за рішенням суду.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України "Про рекламу" ( далі - Закон №270/96-ВР).
Відповідно до ст.1 Закону №270/96-ВР рекламою є інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
За правилами ч.5 ст.8 Закону №270/96-ВР реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.
Частиною 2. ст.26 вказаного Закону визначено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з ч.2 ст.27 Закону №270/96-ВР за порушення законодавства про рекламу відповідальність несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.
Частиною 4 ст.27 Закону №270/96-ВР передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.
Відповідно до ч.6, 7 ст.27 Закону №270/96-ВР за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої частиною другою статті 26 цього Закону, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Підпунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667, передбачено, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.
Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м.Києві та Севастополі (територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 (далі - Порядок №693).
Відповідно до п.9, 11, 12, 16, 18-20 Порядку №693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.
За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.
Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.
Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.
За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.
Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку.
Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1092 реорганізовано територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем було порушено строк розгляду протоколу про порушення законодавства про рекламу, саме рішення про застосування штрафних санкцій прийнято безпідставно та його копія не була отримана відповідачем, а при зверненні до суду з даним позовом ГУ Держпродспоживслужби у Київській області пропустило встановлений законодавством строк.
Колегія суддів звертає увагу, що рішення ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.07.2021 №75 не є предметом розгляду даної справи, а тому всі посилання скаржника на порушення порядку його прийняття, відсутності факту порушення законодавства про рекламу відхиляються судом, оскільки такі обґрунтування можуть бути предметом перевірки виключно у справі про оскарження такого рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку.
В той же час, жодних доказів оскарження рішення ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.07.2021 №75 в адміністративному чи судовому порядку матеріали справи не містять.
При цьому, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що під час розгляду справи про стягнення добровільно несплачених штрафних санкцій суди не вправі перевіряти правомірність рішень про накладення таких штрафних санкцій, натомість предметом перевірки у таких справах може бути виключно дотримання суб`єктом владних повноважень порядку звернення до суду із відповідним позовом про стягнення таких фінансових санкцій.
Щодо посилання апелянта на порушення позивачем законодавчо встановлених строків звернення до суду з даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Положеннями абз.2 ч.2 наведеної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Частиною 3 ст.12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) передбачено, що у разі несплати суб`єктом господарювання застосованої до нього штрафної санкції за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) протягом 15 календарних днів з дня вручення або направлення розпорядчого документа в порядку, передбаченому абзацами дванадцятим і тринадцятим частини дев`ятої статті 7 цього Закону, якщо розпорядчі документи не були оскаржені до органу державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку та залишені в силі, сума санкції стягується в судовому порядку.
З аналізу вказаних вище норм Закону № 877-V вбачається, що перебіг тримісячного строку звернення ГУ Держпродспоживслужби в Київській області до суду із позовом про стягнення суми штрафу, визначеного відповідною постановою вказаного органу, починається після спливу 15-денного строку з дня одержання суб`єктом господарювання копії відповідного рішення.
Отже, за загальним правилом у суб`єкта господарювання є 15 календарних днів з дня вручення або направлення розпорядчого документа на добровільне виконання застосованої до нього штрафної санкції.
При цьому конструкція вказаної норми містить виключення із загального правила - якщо розпорядчі документи не були оскаржені до органу державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку та залишені в силі.
Аналогічного змісту правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 640/2003/22 та від 18 жовтня 2023 року у справі №640/7304/22.
З матеріалів справи вбачається, що рішення ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.07.2021 №75 було 02.08.2021 направлено на адресу ТОВ «Армукрземпроект» засобами поштового зв`язку та отримано адресатом 06.08.2021, що підтверджується відповідними відмітками та підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №0813300654917 (а.с.20 т.1).
Таким чином, з врахуванням 15 календарних днів з дня вручення для добровільного виконання рішення ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.07.2021 №75, тримісячного строку звернення до суду з відповідним позовом про стягнення штрафних санкцій та не оскарження відповідного рішення в адміністративному чи судовому порядку, останнім днем для подання даного позову є 21.11.2021.
Отже, звертаючись до суду з даним позовом, який зареєстровано судом першої інстанції 03.11.2021, позивачем дотримано встановлені процесуальним строки звернення суб`єкта владних повноважень із позовом про стягнення в судовому порядку суми штрафів за порушення законодавства про рекламу.
При цьому, звертаючись із даним позовом, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області діє як суб`єкт владних повноважень, наділений Законом України "Про рекламу" та Порядком № 693 функціями контролю за дотриманням законодавства України про рекламу та, відповідно, правом на звернення до суду з позовом про примусове стягнення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Аналогічних висновків у подібних спірних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 червня 2019 року у справі № 812/1234/18 та Верховний Суд у постановах від 29 листопада 2022 року у справі №  240/401/19, від 23 грудня 2022 року у справі № 640/19933/21, від 1 лютого 2023 року у справі №  260/2284/21 та від 1 травня 2023 року у справі №  520/17777/21.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Армукрземпроект" - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови виготовлено 29 вересня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма