ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" вересня 2025 р.                                              Справа №926/1560/23
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді                                                                      Кравчук Н.М.
суддів                                                                                          Матущак О.І.
                                                                                          Скрипчук О.С. 
секретар судового засідання          Копець Х.А.          

розглянувши          апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Оператора газорозподільної системи «Чернівцігаз»   від 28.02.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/67/25 від 03.03.2025)
на ухвалу                         Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2025 (повний текст ухвали складено 19.02.2025, суддя І.В. Марущак)
за скаргою                         Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Чернівцігаз” від 14.10.2024, вх. № 2612 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича  щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів боржника, арешт майна боржника, стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №76251215
у справі                          № 926/1560/23
за позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” (надалі  ТОВ “ОГС України”), м. Київ
до       відповідача              Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Чернівцігаз” (надалі  АТ “ОГС “Чернівцігаз”), м. Чернівці 
третя особа,                     яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача -     Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ
про                               стягнення заборгованості в сумі 102  009 300,62 грн.
та за зустрічним позовом     Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Чернівцігаз” (надалі  АТ “ОГС “Чернівцігаз”), м. Чернівці
до                               Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” (надалі  ТОВ “ОГС України”), м. Київ 
про                              зобов`язання вчинити дії

з участю представників учасників процесу:
від позивача в режимі відеоконференції: Ракітін П.С.; 
від відповідача в режимі відеоконференції:  Миронов С.І.;
приватний виконавець в режимі відеоконференції:   Косяк Н.В.;
третя особа:  не з`явились; 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до АТ “ОГС “Чернівцігаз” про стягнення 102  009 300,62 грн заборгованості за договором транспортування природнього газу №2002000121 від 04.02.2020 в частині несплати негативних щодобових небалансів в сумі 102  009 300,62 грн.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2025, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 19.07.2024 у справі №926/1560/23 первісний позов задоволено. Стягнуто з АТ “Оператор газорозподільної системи “Чернівцігаз”  на користь ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” заборгованість за договором транспортування природнього газу №2002000121 від 04.02.2020 в частині несплати негативних щодобових небалансів в сумі 81 894  580,77 грн,  3  332  887,19 грн 3% річних, 9  382  865,87 грн пені та 22  728  928,72 грн інфляційних втрат, а також та 939 400 грн відшкодування судового збору. У задоволенні зустрічного позову – відмовлено. 
19.08.2024 Господарським судом Чернівецької області видано наказ на примусове виконання рішення в даній справі.
14.10.2024 до місцевого господарського суду від боржника надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, у якій скаржник просить: визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо винесення у виконавчому провадженні №76251215   постанов  від 08.10.2024 та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича від 08.10.2024: 
1) про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області №926/1560/23 від 19.08.2024 щодо стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» заборгованість за договором транспортування природнього газу №2002000121 від 04.02.2020 в частині несплати негативних щодобових небалансів в сумі 81 894 580,77 грн., 3 332 887,19 грн., 3% річних, 9 382 865,87 грн. пені та 22 728 928,72  грн. інфляційних втрат, а також та 939  400 грн відшкодування судового збору. Стягується заборгованість за період з 01.03.2022 по 27.03.2023  11 027 638,32 грн  основний борг, 2 575 675,51 грн  3% річних, 4 783 304,29 грн  пеня, 19 634 423,71 грн  інфляційні втрати, всього 38 021 041,83 грн;
2) про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом у сумі в сумі 3 802 104,18 грн; 
3) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження щодо стягнення мінімальних витрат  в сумі 974,06 грн; 
4) про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 41 824 120,07 грн; 
5) про арешт майна боржника щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 41 824 120,07 грн (Т-7, а.с.1-5).
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2025(суддя І.В. Марущак) у справі № 926/1560/23 у   задоволенні клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича  адвоката Косяк Наталії Вікторівни про залишення без розгляду додаткових пояснень АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» від 22.10.2024, що міститься у відзиві на скаргу на дії приватного виконавця від 09.12.2024 відмовлено. У задоволенні скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» від 14.10.2024, вх. №2612 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо винесення у виконавчому провадженні №76251215 постанов від 08.10.2024 про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області №926/1560/23 від 19.08.2024, про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 41 824 120,07 грн та про арешт майна боржника щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 41 824 120,07 грн, та скасування даних постанов, відмовлено. Закрито провадження щодо розгляду скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» від 14.10.2024, вх. № 2612  про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо винесення у виконавчому провадженні № 76251215 постанов від 08.10.2024 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом в сумі 3 802 104,18 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження щодо стягнення мінімальних витрат  в сумі 974,06 грн та їх скасування - закрито.
При постановленні вказаної ухвали судом встановлено, що стягнення з боржника заборгованості за період з 01.02.2022 по 27.03.2023 в сумі 38  021  041,83 грн. є правом стягувача, яке останній реалізував шляхом подачі органу виконання відповідної заяви про примусове виконання рішення у відповідності до приписів частини 3 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки дана заборгованість не підпадає під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-ІХ, оскільки виникла після 28.02.2022.  Судом зроблено висновок про те, що винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження здійснено відповідно до вимог законодавства, з метою належного виконання виконавчого документу. Щодо територіальної підсудності, то судом встановлено і вказано про наявність документального підтвердження відомостей про наявність майна в межах виконавчого округу приватного виконавця, зокрема, відомостей про відкриті на ім`я боржника рахунки в банках або інших фінансових установах, відтак виконавець мав правові підстави для відкриття виконавчого провадження за критерієм місцезнаходження майна боржника, в обґрунтування чого зіслався на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 917/1790/20.       Суд зазначив, що боржник вказував про наявність у статутному капіталі АТ «Чернівцігаз» частки держави, яка перевищує 25%, покликаючись на те, що ухвалою слідчого суддів Печерського району м. Києва від 24.05.2022 у справі №757/11783/22-к задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління ДБР та передано корпоративні права, що належать на праві власності: ТОВ «Омега-Капітал» (19,7021% від загальної кількості акцій, емітованих АТ «Чернівцігаз»; ТОВ «Транзит-Інвест» (9,69% від загальної кількості акцій, емітованих АТ «Чернівцігаз»); ПрАТ «ГАЗТЕК» (49,3189% від загальної кількості акцій, емітованих «АТ «Чернівцігаз»), на які ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2022 у справі №757/11188/22-к накладено арешт, в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Щодо даного, то судом зазначено, що з врахуванням такої ухвали власник акцій тимчасово не може розпоряджатися ними на власний розсуд (їх відчужувати, тощо). Арешт активів (акцій) у кримінальному провадженні із встановленням заборони розпоряджатися може бути підставою для передачі активів в управління АРМА відповідно до ухвали слідчого судді. У такому разі управління активами (акціями) здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 ЦК України з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». Відтак, судом встановлено помилковість твердження відповідача про передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, корпоративних прав АТ «Чернівцігаз» з передачею їх у власність держави. Отже, суд дійшов висновкку, що АТ «Чернівцігаз» не є юридичною особою, частка держави у статутному капіталі якої перевищує 25%,  тому приватний виконавець Щербаков І.М. має право здійснювати примусове виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі № 926/1560/23.
В частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. щодо постановлення у виконавчому провадженні №76251215 постанов від 08.10.2024 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 % суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом в сумі 3  802  104,18 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження щодо стягнення мінімальних витрат в сумі 974,06 грн. та їх скасування провадження у справі закрито з посиланням на положення ст. 74 Закону України  «Про виконавче провадження».        
          Не погодившись з вказаною ухвалою, боржник – АТ «ОГС «Чернівцігаз» звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2024 у даній справі скасувати, а скаргу АТ «Чернівцігаз» - задовольнити. Скаржник вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи. 
В своє обґрунтування скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що виконавче провадження №76251215 було відкрито приватним виконавцем Щербаковим І.М. виключно на підставі заяви стягувача про примусове виконання рішення, в якій стягувач на власний розсуд здійснив власні розрахунки основного боргу, 3% річних, пені та інфляційних, які підлягають стягненню з боржника на підставі виконавчого документу – судового наказу. Також, скаржник вважає, що суд не взяв до уваги той факт, що у заяві до приватного виконавця стягувач сам вказав, що згідно з постановою НКРЕКП №1473 від 16.11.2022 боржника включено до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-ІХ. Зазначає, що судовий наказ не містить жодних розрахунків в частині зазначення стягнутих сум основного боргу чи штрафних санкцій по періодах, в тому числі щодо того, що ці суми не підпадають під врегулювання вищевказаного закону.  На думку скаржника, суд першої інстанції не врахував, що позиція стягувача у даній справі є протиправною, суперечить висновкам Верховного Суду, викладених в постановах від 17.11.2020 у справі №904/6892/17, від 26.06.2020 у справі №905/21/19, від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 та нормам чинного законодавства, оскільки суми пені, 3% річних, інфляційних втрат, стягнутих судом, нараховані за невиконання зобов`язання по сплаті за послуги балансування (основний борг) і відповідно до норм ст. 509 ЦК України  не може визнаватись окремим зобов`язанням боржника. Також вважає, що суд припустився хибних висновків в частині визначення територіального принципу виконання судових рішень.
ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у відзиві від 18.03.2025 на апеляційну скаргу заперечує проти доводів апеляційної скарги, зазначаючи, що основний борг, 3% річних, інфляційні та пеня, які нараховані та виникли після 28.02.2022 врегулюванню відповідно до Закону України №1639-ІХ не підлягають та можуть бути примусово стягнуті. Виконавче провадження відкрито для примусового стягнення виключно заборгованості, яка виникла після 28.02.2022, відтак, у приватного виконавця не було правових підстав не відкривати або зупиняти таке виконавче провадження. Стверджує, що не прийняття наказу до виконання або зупинення виконання виконавчих дій в частині сум, які стягнуті рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі №926/1560/23 та не підлягають врегулюванню відповідно до Закону №1639-ІХ, не відповідатиме статтям 129, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції та ст. 1 Протоколу до Конвенції та принципам господарського судочинства. Щодо обставин відкриття виконавчого провадження, то, враховуючи позицію Верховного Суду щодо правової природи безготівкових коштів та факту підтвердження ТОВ «Оператор ГТС України» відкритих банківських рахунків боржником у м. Києві, дії приватного виконавця Щербакова І.М. з відкриття виконавчого провадження №76251215 вчинені у повній відповідності до вимог чинного законодавства.  Окрім того, вказує, що скаржник помилково ототожнює передання в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів корпоративних прав акціонерів АТ «Чернівцігаз», а саме цінних паперів ПрАТ «Газтек» - 49,318916% у статутному капіталі; ТОВ «Транзит-Інвест» - 9,689978% у статутному капіталі; ТОВ «Омега-Капітал» - 19,702075% у статутному капіталі, з переходом у державне володіння права власності на частки (корпоративні права) у статутному капіталі АТ «Чернівцігаз», чого у даному випадку не відбулося. Арешт корпоративних прав із встановленням заборони на розпорядження акціями у кримінальному провадженні веде до тимчасового позбавлення власника акцій можливості розпоряджатися цими акціями, згідно з частиною 1 ст. 170 КПК України, а не до переходу права власності. Отже, вважає, що твердження скаржника щодо непідвідомчості приватному виконавцю виконання рішення у даній справі відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконання рішення у даній справі віднесено до компетенції державної виконавчої служби, є безпідставним та таким, що ґрунтується на невірному трактуванні положень закону. Відповідно вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що АТ «Чернівцігаз» не є юридичною особою, частка держави у статутному капіталі якого перевищує 25%.   Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2025 у даній справі  - без змін. 
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков І.М. у відзиві від 18.03.2025 звертає увагу на те, що на його виконанні перебуває зведене виконавче провадження №76437071 до складу якого входять виконавчі провадження:  №76251215від  08.10.2024;  №76437058 від 31.10.2024, №75981623 від 05.09.2024 (зупинено вчинення виконавчих дій), в підтвердження чого посилається на інформацію з Єдиного реєстру боржників. Виконавчі провадження перебувають на виконанні приватного виконавця округу міста Києва Щербакова І.М. та у рамках виконавчих проваджень відбувалося примусове стягнення коштів, АТ «Чернівцігаз» не оскаржувало жодну дію приватного виконавця та всі постанови винесенні в рамках зведеного виконавчого провадження №76437071 (виконавчого провадження №75981623) дійсні та чинні, не визнана будь-яка дія приватного виконавця не правомірною. Звертає увагу на те, що у відповідності до вимог частини 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження було зазначено, що АТ «Чернівцігаз» має рахунки у банківських установах, які розміщені у м. Києві. Відтак, враховуючи позицію Верховного Суду щодо правової природи безготівкових коштів та факту підтвердження ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» відкритих банківських рахунків боржником у м. Києві, дії з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови від 08.10.2024 про відкриття виконавчого провадження №76251215 вчинені у повній відповідності до вимог норм чинного законодавства. Також звертає увагу на те, що ТОВ «Оператор ГТС України» у своїй заяві про примусове виконання рішення зазначив, яка частина заборгованості стягнута рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі №926/1560/23 не підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України №1639-ІХ , що дало змогу ідентифікувати в якій частині рішення Господарського суду Чернівецької області підлягає невідкладному виконанню та виконавче провадження не може бути зупинене. Отже, вказує, що оскаржувані рішення про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника за виконавчим провадженням №76251215 були прийнятті та вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і з найменшим дискомфортом для боржника та ніяким чином не порушили права жодної із сторін виконавчого провадження. Крім того, щодо права власності АТ «Чернівцігаз» , зазначає, що арешт корпоративних прав із встановленням заборони на розпорядження акціями у кримінальному провадженні веде до тимчасового позбавлення власника акцій можливості розпоряджатися  цими акціями, згідно з частиною 1 ст. 170 КПК України, а не до переходу права власності. Щодо частки держави у статутному капіталі АТ «Чернівцігаз», то долучено докази серед яких витяг з ЄДР, в якому відсутня така інформація.  В частині оскарження постанов про основну винагороду виконавця та щодо мінімальних витрат виконавчого провадження, зазначає, що такі є законними, однак наголошує, що  судом правомірно закрито провадження в цій частині, оскільки дані вимоги підлягають розгляду в адміністративному суді.  Відповідно до цього, просить ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2025 у справі залишити без змін, а апеляційну скаргу  - без задоволення. Витрати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. на професійну правничу допомогу в розмірі 40  000,00 грн. просить покласти на скаржника – АТ «ОГС «Чернівцігаз». В обґрунтування вимог на професійну правничу допомогу долучено копії: договору №23/24 про надання правової допомоги від 23.10.2024, ордер серія АІ №1842657 від 07.03.2025 виданий на ім`я Косяк Н.В. на підставі договору №23/24 від 23.10.2024, посвідчення №9632/10 від 18.12.2020 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №9632/10 від 18.12.2020 на ім`я Косяк Н.В.     
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.03.2025 (головуючий суддя – Кравчук Н.М., судді – Матущак О.І., Скрипчук О.С.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Оператора газорозподільної системи «Чернівцігаз» на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2025 у справі №926/1560/23. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 01 квітня 2025. 
01.04.2025 розгляд справи відкладено на 13.05.2025. 
05.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника приватного виконавця надійшла заява про зупинення провадження в даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 903/421/24. В обґрунтування даного клопотання заявник покликається на ч.2 ст. 314 ГПК України та зазначає, що мотивація апеляційної скарги містить доводи з викладеної позиції у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 903/62/23. В свою чергу ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.03.2025 у справі №903/421/24, справу №903/421/24 за касаційною скаргою ТОВ “ГК “Нафтогаз України” на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. В даній справі судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи №903/421/24 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від правових висновків, викладених у постанові КГС Верховного Суду від 19.12.2024 у справі №903/62/23. Також заявник зазначає,  що правовідносини у даній справі є подібними до правовідносин, що у справі №903/421/24 (беручи до уваги позицію АТ “Чернівцігаз” у першій та апеляційній інстанції) та з тими ж самими сторонами (у рамках примусового виконання з судовим контролем за виконання судових рішень), як і в справі № 926/1560/23, що переглядається. При цьому зауважує, що, приймаючи справу №903/421/24 до розгляду Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вказала на підстави для відступу від позицій у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2024 та від 15.01.2025 у справі № 903/62/23.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «ОГС «Чернівцігаз» на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2025 у справі №926/1560/23 до закінчення розгляду справи № 903/421/24 Верховним Судом. 
02.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника приватного виконавця надійшло клопотання про поновлення провадження у даній справі, до клопотання  долучено копію постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду   від 16.05.2025 у справі №903/421/24. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2025 вищевказане клопотання задоволено та поновлено провадження у справі № 926/1560/23. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 29.07.2025. 
29.07.2025 розгляд справи відкладено на 02.09. 2025. 
В судове засідання 02.09.2025 з`явились представники учасників процесу – позивача, відповідача та приватного виконавця, які надали пояснення по суті апеляційної скарги з врахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.05.2025 у справі №903/421/24 щодо наявності у статутному капіталі АТ «Чернівцігаз» частки держави , яка перевищує 25%..  
Третя особа -  Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг участі уповноваженого представника в судове засідання 02.09.2025 не забезпечила, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи ухвалою від 29.07.2025 шляхом надіслання такої в електронний кабінет і така отримана 05.08.2025 20:12. 
Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу, Західний апеляційний господарський встановив таке.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі №926/1560/23,  залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2024, стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на користь ТОВ «ОГС України» заборгованість за договором транспортування природнього газу №2002000121 від 04.02.2020 в частині несплати негативних щодобових небалансів в сумі 81  894  580,77 грн, 3  332  887,19 грн 3% річних, 9  382  865,87 грн пені та 22  728  928,72 грн інфляційних втрат, а також та 939 400,00 грн відшкодування судового збору.
19.08.2024 до Господарського суду Чернівецької області повернулися матеріали справи № 926/1560/23 після перегляду рішення суду в апеляційному порядку та судом видано наказ на примусове виконання рішення.
08.10.2024 ТОВ «ОГС України» звернулося до приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича із заявою №ТОВВИХ-24-15281 від 08.10.2024 про примусове виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі №926/1560/23, згідно наказу від 19.08.2024 №926/1560/23 в частині стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на користь ТОВ «ОГС України» 38  021  041,83 грн заборгованості, яка виникла після 28.02.2022 та не підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».
У заяві стягувач повідомив, що АТ «Чернівцігаз» сплатило судовий збір в сумі 939  400,00 грн, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію № 19 00000/b0d30892-7fba-4b57-b5c5-83e53e885909 від 16.07.2024.
Стягувач вказав, що боржника – АТ «Чернівцігаз» згідно з Постановою НКРЕКП №1473 від 16.11.2022 включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639- ІХ.
Окрім того, зазначив, що заборгованість, стягнута з АТ «Чернівцігаз» рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі №926/1560/23 лише частково підпадає під період виникнення, який підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (надалі  Закону № 1639-ІХ), а саме яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно. У той же час, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі №926/1560/23 стягнуто зокрема і заборгованість, яка виникла після 28.02.2022.
Отже, заявник вважає, що примусовому стягненню з АТ «Чернівцігаз» підлягає заборгованість в загальній сумі 38  021  041,83 грн, з яких: 11  027  638,32 грн  основний борг з 01.03.2022 по 27.03.2023; 2  575  675,51 грн  3% річних за період з 01.03.2022 по 27.03.2023, 4  783  304,29 грн  пеня за період з 01.03.2022 по 27.03.2023, 19  634  423,71 грн  інфляційні втрати за період з 01.03.2022 по 27.03.2023.
В обґрунтування відомостей про майно боржника, то згідно наявної у ТОВ «Оператор ГТС України» інформації, АТ «Чернівцігаз» має рахунки, відкриті у банківських установах, які розташовані у виконавчому окрузі міста Києва, а саме:  АТ «Банк «Кліринговий Дім», адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд.5, літера А; АБ «Укргазбанк», адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; АТ «Ощадбанк», адреса: 01023, м. Київ, вул. Госпітальна, 12 г, у виконавчому округу приватного виконавця Щербакова І.М.
Інформація щодо зазначених рахунків стала відома стягувачу з відомостей, розміщених в Автоматизованій систему виконавчого провадження по виконавчому провадженню ВП №75981623, яке було відкрито за заявою ТОВ «Оператор ГТС України» з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/1561/23. Інформація щодо зазначених рахунків підтверджується витягами (інформацією) з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів щодо трансакцій про перерахування коштів АТ «Чернівцігаз», а також інформацією з договору №02А580-10273-23 від 10.04.2024, який був розміщений на онлайн-платформі «Prozorro» та є відкритим та загальнодоступним.
З врахуванням наведеного, 08.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем були прийняті наступні постанови у виконавчому провадженні №76251215:
1) про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області №926/1560/23 від 19.08.2024 щодо стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (код 03336166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (код 42795490) заборгованість за договором транспортування природнього газу №2002000121 від 04.02.2020 року в частині несплати негативних щодобових небалансів в сумі 81 894 580,77 грн, 3 332 887,19 грн, 3% річних, 9 382 865,87 грн пені та 22 728 928,72 грн інфляційних втрат, а також та 939  400 грн відшкодування судового збору. В даній постанові вказано, що стягується заборгованість за період з 01.03.2022 по 27.03.2023  11 027 638,32 грн  основний борг, 2 575 675,51 грн  3% річних, 4 783 304,29 грн  пеня, 19 634 423,71 грн  інфляційні втрати, всього 38 021 041,83 грн;
2) про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом у сумі в сумі 3 802 104,18 грн;
3) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження щодо стягнення мінімальних витрат в сумі 974,06 грн;
4) про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 41 824 120,07 грн;
5) про арешт майна боржника щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 41 824 120,07 грн.
Боржник – АТ «ОГС «Чернівцігаз», не погодившись з вищевказаним постановами, оскаржив дії приватного виконавця, подавши відповідну скаргу. 
Як зазначалося вище, скарга мотивована тим, що виконавче провадження №76251215 було відкрито приватним виконавцем Щербаковим І.М. на підставі заяви стягувача про примусове виконання рішення, в якій стягувач на власний розсуд здійснив розрахунки основного боргу, 3% річних, пені та інфляційних втрат, які підлягають стягненню з боржника. 
У своїй заяві стягувач вказав, що боржника згідно з Постановою НКРЕКП №1473 від 16.11.2022 включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» № 1639-ІХ. Тобто, приватний виконавець Щербаков І.М. при відкритті виконавчого провадження керувався не виконавчим документом, яким є наказ Господарського суду Чернівецької області №926/1560/23 від 19.08.2024, а виключно заявою стягувача про примусове виконання рішення та проведеними самим стягувачем розрахунками в цій же заяві. Водночас судовий наказ не містить жодних розрахунків в частині зазначення стягнутих сум основного боргу чи штрафних санкцій по періодах, в тому числі щодо того, що ці суми не підпадають під врегулювання згідно Закону України №1639-ІХ. Більше того, жодних розрахунків чи роз`яснень в частині зазначення стягнутих сум основного боргу чи штрафних санкцій по періодах, в тому числі щодо того, що ці суми не підпадають під врегулювання згідно ЗУ № 1639-ІХ позивачем в суді не подавалось, судом не досліджувалось, а додаткове рішення чи ухвала про роз`яснення судового рішення в порядку ст. ст. 244, 245 ГПК України судом за заявою позивача не ухвалювалось. 
Отже, приватний виконавець Щербаков І.М. не мав жодного законного права на часткове відкриття виконавчого провадження відповідно до заяви стягувача всупереч змісту наказу Господарського суду Чернівецької області № 926/1560/23 від 19.08.2024 року. Прийняття приватним виконавцем виконавчих документів до виконання здійснюється за територіальним принципом, суть якого полягає у тому, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність, та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. При цьому місце виконання виконавчого документу визначається за критеріями, зазначеними у частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», до яких законодавець відносить: місце проживання, перебування боржника  фізичної особи, місцезнаходження боржника  юридичної особи, місцезнаходження майна боржника. Місцезнаходженням АТ «Чернівцігаз», як юридичної особи, а також усього його майна є Чернівецька область, що не входить до території на якій приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков І.М. має право відкривати виконавче провадження та здійснювати виконавчі дії. Зазначає, що наявність рахунку в банку, місцезнаходження якого зареєстровано в місті Києві, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, та не може слугувати підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем до виконання та стягнення заборгованості саме за місцем реєстрації банку.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2025 відмовлено у задоволенні скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» від 14.10.2024, вх. № 2612 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо винесення у виконавчому провадженні №76251215 постанов від 08.10.2024 про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області №926/1560/23 від 19.08.2024, про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 41 824 120,07 грн та про арешт майна боржника щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 41 824 120,07 грн, та скасування даних постанов. Провадження щодо розгляду скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» від 14.10.2024, вх. № 2612  про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо винесення у виконавчому провадженні № 76251215 постанов від 08.10.2024 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом в сумі 3 802 104,18 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження щодо стягнення мінімальних витрат  в сумі 974,06 грн та їх скасування – закрито, з чим не погодився боржник подавши апеляційну скаргу. 
При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.
Відповідно до частини 1  статті 326 Господарського процесуального кодексу України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частини 1, 3  статті 327 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до  статті 339 ГПК України   сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього  Кодексу, порушено їхні права.
Частиною 2  статті 19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовані  Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним законом та яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).
За змістом частини 1  статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»   примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються  Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частини 1  статті 18 Закону України "Про виконавче провадження"  виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У пункті 1 частини 2  статті 18 Закону України "Про виконавче провадження"  встановлено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною 3  статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»  закріплено достатньо широкий перелік прав, якими наділений виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону  України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у  статті 3 цього закону, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Як зазначалося вище, у заяві про примусове виконання рішення зазначено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.11.2022 №1473 АТ «Черівцігаз» включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. Заборгованість, яка стягнута рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі №926/1560/23 з АТ «Чернівцігаз», лише частково підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а саме , заборгованість по 28.02.2022 включно. 
При цьому, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі №926/1560/23 стягнута також і заборгованість, яка виникла після 28.02.2022. Відтак вказує, що примусовому стягненню з АТ «Чернівцігаз» підлягає заборгованість в загальній сумі 38  021  041,83 грн., з яких :11 027638,32 грн. основний борг з 01.03.2022 по 27.03.2023; 2575675,51 грн 3% річних за період з 01.03.2022 по 27.03.2023, 4783304,29 грн пеня за період з 01.03.2022 по 27.03.2023, 19  634 423,71 грн.  – інфляційні втрати за період з 01.03.2022 по 27.03.2023.    
Щодо тверджень скаржника в апеляційній скарзі про те, що приватний виконавець при відкритті виконавчого провадження керувався не виконавчим документом – наказом Господарського суду Чернівецької області №926/1560/23 від 19.08.2024, а виключно заявою стягувача про примусове виконання рішення та проведеними самим стягувачем розрахунками, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення; реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр) - відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Обставинами справи встановлено, що  16.11.2022 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1473 АТ «Чернівцігаз» включено до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. Отже, АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» є суб`єктом правовідносин, що врегульовані Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».
Суд зазначає, що в контексті Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» у приватного виконавця відсутні повноваження під час відкриття виконавчого провадження самостійно вирішувати питання стосовно того чи відноситься заборгованість, що підлягає стягненню за виконавчим документом до тієї заборгованості, котра підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». 
Судом першої інстанції зроблено правомірний висновок, що заборгованість, стягнута рішенням Господарського  суду Чернівецької області від 10.04.2024 у даній справі лише частково підлягає врегулюванню відповідно до норм Закону України  «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а саме: заборгованість за період з 01.05.2021 по 28.02.2022 в загальній сумі 79  318  220,72 грн. з яких: 70  866  942,45 грн. основного боргу, 757  211,68 грн. 3% річних, 4599561,58 грн. пеня, 3094505,01 грн. інфляційні втрати. Отже, примусовому стягненню з АТ «Чернівцігаз» в порядку виконавчого провадження підлягає заборгованість в загальній сумі 38 021 041,83 грн, з яких :11 027  638,32 грн. – основний борг з 01.03.2022 по 27.03.2023, 2 575  675,51 грн 3% річних за період з 01.03.2022 по 27.03.2023, 4783304,29 грн. – пеня за період з 01.03.2022 по 27.03.2023, 19  634  423,71 грн інфляційні втрати за період з 01.03.2022 по 27.03.2023. 
Суд апеляційної інстанції констатує, що приватним виконавцем відкрито провадження з примусового виконання рішення суду за період з 01.03.2022 по 27.03.2023, що спростовує доводи скаржника, оскільки участь його у процедурі за Законом №1639-ІХ в тому числі й частково за судовим рішенням у даній справі, не надає йому права на списання будь-яких інших заборгованостей, що не стосуються дії цього Закону, а відтак, і не позбавляють контрагента права щодо стягнення таких сум. 
Твердження скаржника про те, що приватний виконавець не мав права на часткове відкриття виконавчого провадження відповідно до заяви стягувача, всупереч змісту наказу господарського суду, не заслуговує на увагу суду, оскільки  скаржник не наводить правових підстав, визначених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, як саме мав вчинити приватний виконавець.  
Згідно з ч.3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»  у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів , стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково виплачена боржником за виконавчим документом , за наявності часткової сплати боргу.
З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягнення з боржника заборгованості в період з 01.03.2022 по 27.03.2023 в сумі 38  021  041,83 грн. є правом стягувача, яке останній реалізував шляхом подачі органу виконання відповідної заяви про примусове виконання рішення у відповідності до приписів ч.3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».   адже не підлягає під дію Закону України «Про заходи спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Відповідно до чого винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження та відповідно постанов про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника за виконавчим провадженням №76251215 були прийнятті та вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і з найменшим дискомфортом для боржника та ніяким чином не порушили права жодної із сторін виконавчого провадження.
Скаржник як в суді першої так і апеляційної інстанції стверджує про те, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження порушено територіальну юрисдикцію. В спростування даного суд апеляційної інстанції зазначає таке.
У відповідності до вимог частини 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника – фізичної особи, за місцезнаходженням боржника – юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. 
Згідно з п.3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ /копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей) знаходиться (яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. 
З врахуванням наведеного, вбачається можливість звернення до виконавця із заявою про примусове виконання рішення за місцезнаходженням майна боржника, яким в тому числі є грошові кошти на рахунках останнього. Отже, стягувачу слід подати лише докази місцезнаходження майна боржника на цій території, а не докази фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна.   
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції,  ТОВ «Оператор ГТС України» подало приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Щербакову І.М. заяву про примусове виконання рішення, до якої долучено докази наявності у боржника - АТ «Чернівцігаз» рахунків, відкритих у банківських установах, які розташовані у виконавчому окрузі міста Києва, а саме:  АТ «Банк «Кліринговий Дім», адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд.5, літера А; АБ «Укргазбанк», адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; АТ «Ощадбанк», адреса: 01023, м. Київ, вул. Госпітальна, 12 г, а також повідомив, що ця інформація стала відома йому з відомостей, розміщених в Автоматизованій систему виконавчого провадження по виконавчому провадженню ВП №75981623, яке було відкрито за заявою ТОВ «Оператор ГТС України» з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/1561/23. Отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75981623 з ідентифікатором доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження, стягувач встановив наявність відповіді на запит №224837451 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у АТ «Чернівцігаз». Інформація щодо зазначених рахунків підтверджується витягами (інформацією) з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів щодо трансакцій про перерахування коштів АТ «Чернівцігаз», а також інформацією з договору №02А580-10273-23 від 10.04.2024, який був розміщений на онлайн-платформі «Prozorro» та є відкритим та загальнодоступним, з врахуванням наведеного, вірним є висновок суду першої інстанції про правомірність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «Оператор ГТС України» з виконання рішення у цій справі.
Щодо тверджень скаржника про те, що  судом першої інстанції не належним чином досліджено обставину щодо наявності у статутному капіталі АТ «Чернівцігаз» частки держави, яка перевищує 25%,  суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Судом першої інстанції встановлено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 03.03.1992, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 038 120 0000 001321. Основний вид діяльності: розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.
Згідно з п. 1.1.2 статуту АТ «Чернівцігаз» є юридичною особою (господарським товариством) приватного права за законодавством України, створене та діє відповідно до положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України "Про акціонерні товариства", «Про цінні папери та фондовий ринок», а також інших нормативно-правових актів України.
Рішення Господарського суду Чернівецької області по справі №926/5138/23 від 31.05.2024 встановлено, що акціонерами АТ «Чернівцігаз», у власності яких пакет голосуючих акцій, який становить 5 і більше відсотків акцій, являються: ПрАТ «ГАЗТЕК» - 49,318916 % у статутному капіталі; ТОВ «Транзит - Інвест» - 9,689978% у статутному капіталі; ТОВ «Омега - Капітал» - 19,702075% у статутному капіталі. Решта акцій належать приватним фізичним та юридичним особам. Судом зазначено, що доказів в підтвердження іншого скаржником не наведено.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2022 по справі №757/11188/22-к задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 62021000000000160 від 22.02.2021 та накладено арешт на корпоративні права, заборонено здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо акцій, емітованих АТ «Чернівцігаз» та розпоряджатися ними, що належать на праві власності, зокрема: ТОВ «Омега - Капітал» - 19,7021 % від загальної кількості; ТОВ «Транзит - Інвест» - 9,69 % від загальної кількості; ПрАТ «ГАЗТЕК» - 49,3189 % від загальної кількості.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2022 по справі №757/11783/22-к задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань та передано корпоративні права, що належать на праві власності: ТОВ «Омега - Капітал» (19,7021 % від загальної кількості акцій, емітованих АТ «Чернігівцігаз»); ТОВ «Транзит - Інвест» (9,69 % від загальної кількості акцій, емітованих АТ «Чернігівцігаз»); ПрАТ «ГАЗТЕК» (49,3189 % від загальної кількості акцій, емітованих АТ «Чернігівцігаз»), на які ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2022 по справі № 757/11188/22-к накладено арешт, в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Згідно з вимогами частини 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. 
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 ст. 321 Цивільного кодексу України). 
У частині 1 ст. 19 Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» №772-VІІІ вказано, що АРМА здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову – лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави , із встановленням заборон розпоряджатися та або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборон користуватися такими активами. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора. 
Слід зазначити, що управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених Законом України №772-VІІІ. 
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 16.05.2025 у справі №903/421/24 щодо даного питання зробив наступні висновки: 
8.40  Аналіз статей  317,  1033 ЦК України  та пункту 4 частини першої  статті 1 Закону України №772-VIII  свідчить, що право власності, право довірчої власності, а також управління активами включає так звану «тріаду» правомочностей власника.
8.41.  Проте, наявність однакових правомочностей не дозволяє ототожнювати зазначені правові інститути, оскільки  право власності  - це класичний інститут приватного права, у межах якого особа має повне, самостійне і незалежне право розпоряджатися майном у власних інтересах, а  право довірчої власності (управління майном)  - також належить до приватноправової сфери, але передбачає фідуціарний характер відносин: управитель володіє, користується і розпоряджається майном не для себе, а в інтересах іншої особи, тобто установника управління. Натомість  управління активами  відповідно до  Закону №772-VIII  є правовим механізмом, що застосовується у кримінальному провадженні та у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами.
8.42.  Об`єднана палата висновує, що управління арештованим майном АРМА має характер строкового повноваження спеціального призначення, яке виникає на підставі судового рішення або згоди власника. Воно має ознаки тимчасовості (діє до моменту скасування арешту або завершення провадження) та цільового характеру (служить для збереження майна). При цьому управитель відповідно до частини третьої  статті 21 Закону України №772-VIII  не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.
8.43.  Отже, власник активу зберігає право власності навіть у випадку передачі майна в управління АРМА. Управління не змінює титулу власності - воно лише обмежує реалізацію окремих правомочностей, як-от користування чи розпорядження, і лише на час дії арешту. Це узгоджується зі  статтею 41 Конституції України  та  статтею 1  Протоколу №1 до  Європейської конвенції з прав людини, які гарантують непорушність права власності та передбачають, що позбавлення цього права можливе лише за  законом, в інтересах суспільства та з дотриманням принципу пропорційності.
8.44.  Чітке розмежування між правом власності та управлінням майном у межах  КПК України  та  Закону України №772-VIII  є необхідною умовою дотримання конституційного принципу недоторканності власності та забезпечення балансу між публічним інтересом і захистом прав особи. Це також узгоджується з положеннями статті 1 Протоколу № 1 до  Європейської конвенції з прав людини  щодо втручання у мирне володіння майном.
8.45.  Отже,  управління активами, переданими відповідно до  статті 100 КПК України  та положень  Закону України №772-VIII, не є тотожним або рівнозначним за правовим змістом праву власності, передбаченому статтями  316  та  317 ЦК України.
Відповідно до цього, АТ «Чернівцігаз» не є юридичною особою, частка держави у статутному капіталі якої перевищує 25% , а відтак, приватний виконавець Щербаков І.М. мав право здійснювати примусове виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 у справі №926/1560/23. 
Господарський суд Чернівецької області в оскаржуваній  ухвалі вказав, що ним зроблено висновки у справі № 926/5138/23 по розгляду скарги на дії приватного виконавця, щодо того, що передача активів позивача в управління АРМА, яке, у свою чергу, будучи підконтрольним Кабінету Міністрів України, на підставі розпорядження останнього уклало договір № 11/2022 від 05.07.2022 з управління активами (майном), не свідчить, що позивач перестав бути власником своїх активів, а ухвала про арешт активів є рішенням органу судової влади, яке лише тимчасово обмежує власника у здійсненні ним своїх прав щодо арештованих активів. Арешт корпоративних прав із встановленням заборони на розпорядження акціями у  кримінального провадженні веде до тимчасового позбавлення власника акцій можливості розпоряджатися цими акціями. Цей арешт може також обмежувати право користування акціями, зокрема права на участь у управлінні компанією та інші корпоративні права, якщо такі обмеження чітко зазначені в ухвалі суду.  Отже, ототожнення передання в управління Національного агентства корпоративних прав акціонерів скаржника та переходу у державне володіння саме права власності на частки (корпоративні права) у статутному капіталі скаржника в силу таких дій є безпідставним, а доводи скаржника про порушення приватним виконавцем підвідомчості виконання рішення у справі №926/1560/23 є не обґрунтованими. З врахуванням наведеного, судом першої інстанції вірно досліджено та дано оцінку твердженню щодо наявності у статутному капіталі АТ «Чернівцігаз» частки держави, яка не перевищує 25%.
Щодо заявлених вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо винесення у виконавчому провадженні №76251215 постанов від 08.10.2024 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 % суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом в сумі 3 802 104,18 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження щодо стягнення мінімальних витрат  в сумі 974,06 грн та їх скасування в частині, судом першої інстанції правомірно закрито провадження у справі, виходячи з наступного. 
Відповідно до частини другої  статті 42 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»  витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Згідно із п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої  наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року  витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.
Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).
Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).
До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.
Відповідно до статті 391  Господарського процесуального кодексу України  сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
В свою чергу імперативною нормою  частини 2  статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»  закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження, зокрема, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
Суд першої інстанції врахувавши правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 у справі №310/2210/21 де вказано, що постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження є по своїй суті постановою про стягнення цих витрат виконавчого провадження та є окремим виконавчим документом тож вказано, що за правилами адміністративного судочинства належить розглядати скарги на дії виконавця щодо винесення постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, а також визнання протиправною та скасування відповідної постанови.  
Отже, Закон України «Про виконавче провадження»  встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 231 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, чого дотримався суд першої інстанції в оспорюваній ухвалі. 
Отже, за наслідками апеляційного перегляду оскарженої ухвали судова колегія констатує, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2025 року у справі №926/1560/23.
Згідно вимог частин 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Отже, ухвалу Господарського суд Чернівецької області від 14 лютого 2025 року у справі №926/1560/23 належить залишити без змін, апеляційну скаргу АТ «ОГС «Чернівцігаз»  - без задоволення.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд  
ухвалив:
1.          Апеляційну скаргу АТ «ОГС «Чернівцігаз» залишити без задоволення. 
2.          Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2025 у справі №926/1560/23 залишити без змін.
3.          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
4.          Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. ст. 287-288 ГПК України. 
5.          Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя                                                             Н.М. Кравчук 

Судді                                                                                О.І. Матущак

                                                                                          О.С. Скрипчук