ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" вересня 2025 р.           Справа№ 927/424/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Ткаченка Б.О. 
  
при секретарі судового засідання : Ніконенко Є.С.
за участю представників сторін: 
від позивача: Овдійчук І.О.
від відповідача: Литвин Я.В.
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець»
про стягнення судових витрат
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.01.2025, повний текст рішення складено 11.02.2025
у справі № 927/424/23 (суддя Демидова М.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець»
до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»
про визнання недійсним та скасування рішення про перерахунок (донарахування) необлікованого об`єму природного газу
ВСТАНОВИВ:
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на рішення Господарського суду Чернігівської області   від 27.01.2025 у справі №       927/424/23       залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Чернігівської області   від 27.01.2025 у справі №       927/424/23 залишено без змін. 
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю   «АР Козелець» звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою   про стягнення судових витрат у розмірі 91 740,00 гривень.
Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) справу №927/424/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю       «АР Козелець» про стягнення судових витрат у справі № 927/424/23 до розгляду. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю       «АР Козелець» про стягнення судових витрат у справі № 927/424/23 призначено у судовому засіданні 01.07.2025 об 11 год. 30 хв. в режимі відео конференції.
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гаврилюка О.М., який є суддею-доповідачем, та перебуванням судді Ткаченка Б.О. у відпустці,   розгляд справи призначений на 01.07.2025 не відбувся.
До Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.07.2025 про витребування матеріалів справи № 927/424/23.
  Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2025 зупинено провадження у справі № 927/424/23 за заявою                         Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець» про стягнення судових витрат до закінчення розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець» на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду та повернення матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Направлено матеріали справи № 927/424/23 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Постановою Верховного суду України від 05.08.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Козелець" залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 і додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.03.2025 у справі № 927/424/23 залишено без змін.
14.08.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 927/424/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2025 поновлено провадження у справі № 927/424/23. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець» про стягнення судових витрат у справі № 927/424/23 призначено на 30.09.2025 об 11 год. 00 хв.           
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець» про стягнення судових витрат у справі № 927/424/23, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про її часткове задоволення, враховуючи викладене та наступне.
Заява обґрунтована тим, що відповідну заяву представник позивача зробила до початку дебатів, під час виступу у судовому засіданні 04.03.2025, а також про це було заявлено у відзиві на апеляційну скаргу на основне рішення.
З огляду на це, на виконання вимог ч. 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець» надає суду наступні докази: 
1. Договір про надання професійної правничої допомоги №61/2023 від 01.02.2023;
2. Додаткова угода №2 від 31.01.2025;
3. Акт приймання наданих послуг від 07.04.2025 відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги №61/2023 від 01.02.2023;
4. Акт приймання наданих послуг від 15.05.2025 відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги №61/2023 від 01.02.2023;
5. Рахунок №823/2024 від 07.04.2024;
6. Рахунок №838/2025 від 15.05.2025;
7. Платіжна інструкція № 2011 від 24.04.2025.
16.06.2025 відповідачем до суду подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача, заявлений до стягнення в заяві про стягнення судових витрат від 19.05.2025.
Відповідач зазначає щодо критеріїв пропорційності та співмірності заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу лише в суді апеляційної інстанції в сумі 91 740,00 грн не відповідає даним критеріям.
Тож, на думку відповідача, сума правничих за захист інтересів сторони позивача у справі №927/424/23 в розмірі 91 740,00 грн є неспівмірною та завищеною по відношенню до середньої ціни послуг за представництво інтересів у суді АО «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери». Крім того, відповідач вважає завищеною суму заявлену до стягнення, адже стороною позивача подавались письмові пояснення та письмова для судових дебатів промова (на загальну суму без ПДВ 9400 грн), написання яких не передбачено в межах апеляційного оскарження, а їх подання може лише свідчити про неповноту апеляційної скарги або ж розцінюватися як дії для штучного збільшення правничих витрат. Також за дві дати проведення судових засідань в межах апеляційного перегляду, було здійснено проведення судових засідань - протягом 50 хвилин, що становить 0,8 години (згідно даних протоколів судових засідань). Втім, сторона позивача заявила, що на підготовку до участі та участь у засіданнях представником витрачено 3,8 год., тобто сторона позивача витратила на опрацювання власних же аргументів, які нею були підготовлені та за підготовку яких також заявлені правничі витрати - 3 години на суму 12 000 грн без ПДВ, що сторона відповідача вважає завищеними.
Додатково також відповідач вважає, що 28 000 грн без ПДВ за підготовку апеляційної скарги на додаткове рішення у справі (новий розгляд) - є надмірним, адже стороною позивача подавались апеляційна та касаційна скарги на додаткові рішення у даній справі при первісному розгляді справи, в яких вже були використані аналогічні аргументи, тому підготовка апеляційної скарги протягом 8 годин є завищеною. Схожою є також ситуація із заявленими до стягнення коштами в розмірі 17 850 грн без ПДВ за підготовку відзиву на апеляційну скаргу (на основне рішення), адже нових аргументів або ж відмінних від висновків суду першої інстанції сторона позивача не наводила, тож і витратити 5 годин на підготовку вказаного відзиву, з урахуванням принципу розумності, не міг. Таким чином заявлена до стягнення сума 91 740,00 грн., не відповідає наявним спірним правовідносинам між позивачем та відповідачем, які є немайновими та відповідним заявленим немайновим вимогам у межах справи.
Крім того, відповідач вважає, що заявлена сума понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції не є співмірною із складністю справи, оскільки доводи сторони позивача відповідали аргументам, які позивач уже використовував при розгляді справи № 927/424/23.
Статтею 123 ГПК України     визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ч. 1     ст. 126 ГПК України     витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України). 
Відповідно до ч. 3     ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8     ст. 129 ГПК України     передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Відповідно до ч.1     ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"     адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1     ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
Відповідно до     ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"     гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, у акті приймання наданих послуг від 07.04.2025 до Договору про надання правової допомоги № 61/2023 від 01.02.2025 зазначено, що виконавець виконав, а замовник прийняв наступні адвокатські послуги:
1. Підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу ( на основне рішення) у справі № 927/424/23 ( на новий розгляд): ставка за годину (без ПДВ) - 3500,00 грн; облік часу - 5,1 год; сума (без ПДВ) - 17  850,00 грн.
2. Підготовка апеляційної скарги на додаткове рішення у справі № 927/424/23 (на новий розгляд): ставка за годину (без ПДВ) - 3500,00 грн; облік часу  - 8 год; сума (без ПДВ) - 28  000,00 грн.
З 01.04.2025 Додатковою угодою № 2 від 31.01.2025 сторонами було погоджено зміну вартості послуг.
Також, у акті приймання наданих послуг від 15.05.2025 до Договору про надання правової допомоги № 61/2023 від 01.02.2025 зазначено, що виконавець виконав, а замовник прийняв наступні адвокатські послуги:
1. Підготовка письмових пояснень від 31.03.2025: ставка за годину (Без ПДВ) - 3  500,00 грн; облік часу - 1,2 год; сума (без ПДВ) - 4  200,00 грн.
2. Підготовка та участь у судових засіданнях 01.04.2025 у справі № 927/424/23: ставка за годину (без ПДВ) - 4000,00 грн; облік часу - 1,9 год; сума (без ПДВ)  - 7  600,00 грн.
3. Написання промови для судових дебатів та подання їх до суду від 12.05.2025: ставка за годину ( без ПДВ) - 4000,00 грн; облік часу - 1,3 год; сума (без ПДВ) - 5  200,00 грн.
4.Підготовка заяви про стягнення судових витрат за представництво інтересів на новому розгляді апеляційної інстанції у справі № 927/424/23: ставка за годину (без ПДВ); облік часу - 1,5 год; сума (без ПДВ) - 6  000,00 грн.
5. Підготовка та участь у судовому засіданні 13.05.2025: ставка за годину (без ПДВ) - 4  000,00 грн; облік часу -  1,9 год; сума (без ПДВ) 7  600,00 грн.
В актах приймання наданих послуг від 07.04.2025 та 15.05.2025 вказані послуги було надано адвокатом Брожко Наталією.
За змістом п. 1 ч. 2 ст.     126, ч. 8 ст.     129 ГПК України     розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2     ст. 126 цього Кодексу). 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №   922/445/19. 
За приписами ч. 4     ст. 126 ГПК України     розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втучатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №   755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19   вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №   922/445/19.
Також колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши надані відповідачем документи, додані до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, дійшла висновку про те, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 91 740,00 грн є неспівмірною зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи те, що правова позиція адвоката у даній справі не змінювалась, доводи скаржника не потребували додаткового вивчення юридичної природи співмірних правовідносин, водночас доводи позивача є тотожними твердженнями, викладеними у суді першої інстанції.
Колегія суддів, приймаючи до уваги   рівень   складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду представником документів, час, витрачений нею на виконання відповідних робіт, доцільність та необхідність виконання даних робіт (надання послуг), колегія суддів   дійшла до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат у розмірі 14  200,00 грн, з яких:
-          5000,00 грн (за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу);
-          4  200,00 грн (за підготовку письмових пояснень від 31.03.2025);
-          2  000,00 грн (за написання промови для судових дебатів та подання їх до суду);
-          3  000,00 грн (за участь у судових засіданнях).
Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає підтвердженим обсяг витрат на надану професійну правничу допомогу та оцінивши обґрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець» про стягнення судових витрат, враховуючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума підлягає зменшенню, у зв`язку із чим, сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача становить суму у розмірі 14  200,00 грн, а в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 77  540,00 грн належить відмовити. 
Керуючись ст. ст. 123-129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд 
УХВАЛИВ:
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець» про стягнення судових витрат задовольнити частково.
2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (адреса: 14020, м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 68, ЄДРПОУ 03358104) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець» (адреса: 17000, Чернігівська обл., Козелецький р-н, с. Лихолітки, вул. Центральна, буд. 60, ЄДРПОУ 37750091) судові витрати у розмірі 14  200 (чотирнадцять тисяч двісті) гривень.
У задоволенні іншої частини відмовити.
3. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати наказ на виконання даної постанови Північного апеляційного господарського суду.
4.Матеріали справи № 927/424/23 повернути до місцевого господарського суду.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст складено 10.11.2025 

Головуючий суддя                                                                      О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                Б.О. Ткаченко