Ухвала
 
22 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 646/8906/23
провадження № 61-11321ск25 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Машкова Світлана Леонідівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому в якому з урахуванням уточнених позовним вимог, просила визнати її особистою власністю однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, як спадкоємиці першої черги після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Червонозаводський районний суд м. Харкова рішенням від 08 жовтня 2024 року позов задовольнив. Визнав за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 .
 
Харківський апеляційний суд постановою від 29 травня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пацуровської О. М. залишив без задоволення, а рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова                    від 08 жовтня 2024 року - без змін.
 
31 серпня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 травня 2025 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Разом із цим, ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що вперше з касаційної скаргою її представник звернулася до Верховного Суду 23 червня    2025 року, тобто в передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження, проте ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2025 року касаційну скаргу повернуто заявнику. 27 липня 2025 року її представником було повторно подано касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення, проте ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2025 року касаційну скаргу повернуто заявнику. 
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Перевіривши доводи клопотання, суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
Також, ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги з посиланням на скрутний майновий стан. Згідно із довідкою про доходи від 29 травня 2025 року № 2158 0261 3811 1120 її дохід з 2024 рік становить 38 400,00 грн, а судовий збір за подання касаційної скарги становить 8 418,00 грн, що перевищує 5 % розміру її річного доходу. Ураховуючи наведене, просить клопотання задовольнити та звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги.  
 
Клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці;                 б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року у справі          № 906/308/20 (провадження № 12-58гс23) зробила висновок, що відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом.
 
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення                         від 19 червня 2001 року у справі Kreuz v. Poland («Креуз проти Польщі»), пункт 54), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
 
Отже, оцінивши додані до клопотання докази, а також з метою забезпечення права ОСОБА_1 на судовий захист, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні клопотання та звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 травня 2025 року.
 
Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке. 
 
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
 
Проте, ОСОБА_1 у касаційній скарзі не зазначено інших учасників справи, а саме - третю особу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Машкову С. Л.
 
З огляду на викладене, заявнику необхідно надати суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги, яка має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова                           від 08 жовтня 2024 року та постанови Харківського апеляційного суду                            від 29 травня 2025 року задовольнити. 
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року та постанови Харківського апеляційного суду від 29 травня 2025 року.
 
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року та постанови Харківського апеляційного суду від 29 травня 2025 року задовольнити.
 
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова           від 08 жовтня 2024 року та постанови Харківського апеляційного суду                               від 29 травня 2025 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 травня 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев