ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 р.	Справа № 520/4540/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М., 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 р. (постановлену суддею Бадюковим Ю.В.)  по справі № 520/4540/25
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                   
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
   
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по виплаті ОСОБА_1 щомісячної пенсії з обмеженням максимальними розмірами та її зменшення: з суми 18622,38 грн. до суми 17690 грн. починаючи з 01.12.2020 р.; з суми 18656,38 грн. до суми 18540 грн. починаючи з 01.07.2021 р.; з суми 21189,44 грн. до суми 19340 грн. починаючи з 01.03.2022 р.; з суми 23226,64 грн. до суми 20270 грн. починаючи з 01.08.2022 р.; з суми 24753,04 грн. до суми 20930 грн. починаючи з 01.03.2023 р.; з суми 26360,24 грн. до суми 23610 грн. починаючи з 01.03.2024 р. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 щомісячну пенсію в сумі 18622,38 грн. починаючи з 01.12.2020 р., в сумі 18656,38 грн. починаючи з 01.07.2021 р., в сумі 21189,44 грн. починаючи з 01.03.2022 р., в сумі 23226,64 грн. починаючи з 01.08.2022 р., в сумі 24753,04 грн. починаючи з 01.03.2022 р., в сумі 26360,24 грн. починаючи з 01.03.2024 р., з урахуванням вже виплачених сум.
Ухвалою Харківського  окружного адміністративного суду від 28.07.2025 р. закрито  провадження в адміністративній справі № 520/4540/25. 
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постановити окрему ухвалу, скасувавши ухвалу Харківського  окружного адміністративного суду від   28.07.2025 р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність  висновків суду обставинам справи.
У судове засідання учасники справи  не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2  ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку  з неявкою  в судове  засідання  всіх учасників  справи,  фіксування  судового засідання  за допомогою  технічного  запису не здійснювалося.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги  підлягають частковому  задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому – КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 р. у справі № 520/20667/24 за позовом    ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,  позов ОСОБА_1  задоволено  частково, а саме: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2020 р. без обмежень, запроваджених ст. 2 розділу І  пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI; в іншій частині  позовних вимог  відмовлено.  
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2024  р. по справі № 520/20667/24 змінено, доповнено резолютивну частину рішення абзацом другим, який викласти в наступній редакції: “Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2020 р. максимальним (граничним) розміром”. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2024  р. по справі № 520/20667/24 залишено без змін.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 33334290-37457/Т-03/8-2000/24 від 03.12.2024 р. позивачу повідомлено, що на виконання судових рішень у справі  № 520/20667/24  відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2020  р. без обмежень, запроваджених ст. 2 розділу І  пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI. За результатами  перерахунку позивачу нараховано різницю  в пенсії за період з 01.07.2020 р. по 30.11.2021 р., виплату якої  буде проведено  в межах затверджених  бюджетних  призначень для здійснення  відповідних виплат на виконання рішень суду. Крім того, позивачу повідомлено, що з 01.12.2021 р. доплата  відсутня, розмір  його пенсії до виплат залишився без змін  та пенсійне  забезпечення  позивача здійснюється  з додержанням норм  та вимог чинного законодавства. 
Позивач, вважаючи протиправними дії  відповідача щодо обмеженням максимальними розмірами та  зменшення  його щомісячної пенсії, звернувся до суду з цим позовом.  
Закриваючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що  предмет і підстави позовів у справі №520/20667/24 та у справі № 520/4540/25  є тотожними та вже вирішені судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Суд апеляційної інстанції погоджується з  висновком суду  першої інстанції про закриття провадження у справі, проте з інших підставі  і мотивів.  
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналіз  вищевказаних норм законодавства вказує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Відповідно до ч. 1  ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно із ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставами застосування вимог ст.  383 Кодексу адміністративного судочинства України є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність в Кодексі  адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що  вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, а підлягають розгляду в порядку статті 383 Кодексі  адміністративного судочинства України.
Аналогічний висновок щодо застосування  норм процесуального  права, викладений в постанові Верховного Суду у постанові від 26.02.2024 р. у справі № 120/13369/23.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджується з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2020 р. максимальним (граничним) розміром.
Тобто, позивачем фактично оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судових рішень, яке  оскаржується  в порядку, встановленому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку  з чим обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення в іншій справі, то позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4   ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право   скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у  відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного   застосування норм   матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його мотивувальної частини (ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 р. у справі № 520/4540/25  змінити з   підстав   і мотивів закриття провадження у справі. 
Керуючись ст. ст. 243, 308, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329,  338 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,   

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 по справі № 520/4540/25  змінити з підстав і мотивів закриття првадження у справі, викладених в мотивувальній частині цієї постанови.
Постанова набирає законної сили   з дати її ухвалення та може бути оскаржена   протягом тридцяти днів з дня   складення повного судового рішення шляхом подачі   касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.     

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  20.10.2025 року