ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/17771/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 в адміністративній справі №160/17771/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                   В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати позивачу пенсії за віком на банківський рахунок з 01.01.2024 року, переведення виплати пенсії на пошту, не за адресою постійного проживання позивача, припинення виплати пенсії з 01.07.2024 року без повідомлення позивача, відмови у поновленні виплати пенсії з 01.01.2024 року, згідно із заявою від 13.05.2025 року;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити позивачу виплату пенсії за віком з моменту припинення її виплати - з 01.01.2024 року, як непрацюючому пенсіонеру, з одночасним перерахунком та індексацією пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, компенсацією втрати доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 01.01.2024 року по момент виплати заборгованості по пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок;
-відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення одним платежем заборгованості по пенсії, з компенсацією втрати доходу за затримку строків виплати пенсії, за період з 01.01.2024 року по момент виплати заборгованості по пенсії;
-відповідно до ч.6 ст. 246, ч. 1 ст. 382 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 12.04.2015 р. вона постійно проживає в Ізраїлі. Позивач зазначає, що за результатом трьох судових розглядів у справах №№ 160/10945/20, 160/8608/21, 160/6359/22, відповідач зобов`язаний відновити виплату пенсії за віком позивачу, починаючи з 01.02.2020 року, з проведенням перерахунку та індексації пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок. Позивач вважає дії відповідача щодо припинення виплати пенсій за віком з 01.01.2024 року на банківський рахунок та переведення виплати пенсії на пошту, не за адресою постійного проживання позивача, припинення виплати пенсії з 01.07.2024 року без повідомлення позивача - неправомірними, та такими, що порушують конституційне право позивача на пенсійне забезпечення в старості, що потребує судового захисту.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 в адміністративній справі №160/17771/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати позивачу пенсії за віком на банківський рахунок з 01.01.2024 року, переведення виплати пенсії на пошту, не за адресою постійного проживання позивача, припинення виплати пенсії з 01.07.2024 року без повідомлення позивача, відмови у поновленні виплати пенсії з 01.01.2024 року, згідно із заявою від 13.05.2025 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити позивачу виплату пенсії за віком з моменту припинення її виплати - з 01.01.2024 року, як непрацюючому пенсіонеру, з одночасним перерахунком та індексацією пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV на визначений позивачем банківський рахунок. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 10.07.1999 р. та отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністратвиного суду від 28.06.2022 р. у справі № 160/17771/25 позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_2 з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV для обчислення та перерахунку пенсій за віком, невиплати пенсії за період з 01.02.2020 р. по 30.09.2021 р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) провести з 01.02.2020 р. на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент нарахування та виплати пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат на визначений позивачем банківський рахунок; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, нижче від мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) провести з 01.02.2020 на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, не нижче мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент нарахування та виплати пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат на визначений позивачем банківський рахунок; в іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністратвиного суду від 28.06.2022 р. у справі № 160/6359/22 набрало законної сили 29.07.2022 р.
21.04.2022 р. ОСОБА_1 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України надала заяву від 21.04.2022 р. про виплату пенсії через установу АТ КБ «Приватбанк». З 01.01.2024 р. виплату пенсії було призупинено.
13.05.2025 р. ОСОБА_1 звернулася на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (ВЕБ-04001-Ф-С-25-088176 від 13.05.2025) з питання проведення перерахунку та відновлення виплати пенсії з 01.01.2024 р., на яке Головним управлінням надано відповідь листом від 12.06.2025 р. № 26641-18166/Г-01/8-0400/25 “Про розгляд звернення”. В тексті якої зазначено, що виплату пенсії припинено з 01.07.2024 р., у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV (надалі - Закон України №1058-ІV) встановлено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України №1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст.51 Закону України №1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009р. №25-рп/2009 п.2 ч.1 ст.49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону України №1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно з п.3.3. цього Рішення, оспорюваними нормами Закону України №1058-IV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.46 Закону України №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Згідно з ч.2 ст.49 Закону України №1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів Відповідно до ст.19 Закону № 1788-XII, пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.
Частиною 2 статті 46 Закону № 1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-III (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно з ч.1-2 ст.2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
З наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії).
Основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.
При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення; права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень Закону України №1058-ІV. Із цього часу орган Пенсійного фонду має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.
Пенсія за віком призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу та розміру заробітної плати, яку вона отримувала, та відповідно до відрахувань до спеціального фонду.
Пенсія за віком призначається особі один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас пенсія стає «нарахованою» в момент призначення пенсії і залишається такою («нарахованою») до її чергової зміни.
Верховним Судом у постанові від 20 січня 2022 року у справі №280/4551/21 сформовано правовий висновок, відповідно до якого:
«подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку №22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16.12.2020 №25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1».
Також вказаний висновок розповсюджується і на порядок виплати грошових коштів на карткові рахунки пенсіонерів, які фактично перебувають за кордоном. (постанова Верховного Суду від 24 липня 2023 року по справі №280/6637/22).
У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що «колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається».
З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції правильно з`ясував обставини, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 в адміністративній справі №160/17771/25 - залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.    
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов