ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року 
м. Київ

справа № 620/16861/23
адміністративне провадження № К/990/35116/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Білоуса О. В., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 620/16861/23
за адміністративним позовом Приватного підприємства «АВТОПРОПАН-13» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області, до якої приєдналося Головне управління ДПС у Сумській області, на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду (суддя Падій В. В.) від 14 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Бєлова Л. В., Аліменко В. О., Беспалов О. О.) від 24 липня 2024 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У листопаді 2023 року Приватне підприємство «АВТОПРОПАН-13» (далі - ПП «АВТОПРОПАН-13») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2023 року №  7370/ж10/25-01-07-05-01, що прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, відповідно якого до ПП «АВТОПРОПАН-13» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3 545  064,14 грн.
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що фактична перевірка проведена контролюючим органом безпідставно та поза межами передбачених чинним законодавством повноважень, а отже її результати не можуть бути достатніми доказами порушення позивачем вимог чинного законодавства. Зокрема, вказує, що фактична перевірка за своїм предметом не може охоплювати діяльність платника податків у попередніх періодах, інформацію про яку виявлено не під час проведення перевірки, а виключно на підставі аналізу баз даних, що ведуться контролюючим органом для узагальнення податкової інформації про платників податків та змісту здійснених ними фінансових операцій. Отже, в межах фактичної перевірки не можуть досліджуватися розрахункові та інші документи за минулі періоди. Позивач зазначає, що дані, на які посилається відповідач, що внесені у базу даних СОД РРО, та за своєю суттю є податковою інформацією, не можуть бути належним доказом податкового правопорушення і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а може бути лише використана як підстава для подальшої перевірки певних обставин.
Крім того, позивач в підтвердження протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення посилається на те, що станом на день проведення перевірки програмні реєстратори розрахункових операцій (далі - ПРРО), які використовувалися суб`єктом господарювання не були з`єднані (проінтегрований) з електронними платіжними засобами, а відповідно дані ПРРО технічно не могли друкувати рядки 11-18 фіскального чека.
3. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2023 року №  7370/ж10/25-01-07-05-01, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, відповідно до якого до ПП «АВТОПРОПАН-13» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3 545  064,14 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ПП «АВТОПРОПАН-13» судовий збір у сумі 26 840 грн.
4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року змінено мотивувальну частину рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року, зазначивши, що підставами для задоволення позовних вимог є доводи, викладені у цій постанові Шостого апеляційного адміністративного суду.
У решті рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року залишено без змін.
5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 13 вересня 2024 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПП «АВТОПРОПАН-13» в задоволенні позову.
6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 вересня 2024 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
7. Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
8. 13 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшла заява Головного управління ДПС у Сумській області про приєднання до касаційної скарги Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі №  620/16861/23.
9. Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2025 року вказану заяву задоволено та приєднано Головне управління ДПС у Сумській області до касаційної скарги на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі № 620/16861/23.
10. Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
11. 22 жовтня 2025 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 1347 призначено повторний автоматизований розподіл справи, з підстави обрання до Великої Палати Верховного Суду судді Дашутіна І. В., що унеможливлює його участь у розгляді справи.
12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, судді: Білоус О. В., Шишов  О.  О.
13. Станом на час розгляду справи письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПП «АВТОПРОПАН-13» (код ЄДРПОУ 38584788) зареєстроване як юридична особа 11 квітня 2013 року, основний вид діяльності - 47.30. Роздрібна торгівля пальним.
15. З метою здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів Головним управлінням ДПС у Сумській області відповідно до наказу від 09 червня 2023 року № 814-кп та на підставі направлень від 12 червня 2023 року № 1212/Н/18-28-09-01, № 1213/Н/18-28-09-01, №  1214/Н/18-28-09-01 проведено фактичну перевірку за місцем проведення діяльності автогазозаправного пункту (далі - АГЗП), розташованого за адресою: Сумська обл., Шосткинський р-н, м. Глухів, вул. Есманський шлях, буд. 20/В, де здійснює діяльність ПП «АВТОПРОПАН-13».
Вказаним наказом встановлено період діяльності ПП «АВТОПРОПАН-13», що перевіряється, з 21 липня 2021 року по день початку перевірки, а саме: по 09 червня 2023 року. 
Підставою для проведення перевірки зазначено підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпункт 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі - ПК України), статтю 16 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
16. За результатами проведеної перевірки складено акт від 23 червня 2023 року № 4287/А/18-28-09-01/38584788), яким встановлено порушення «АВТОПРОПАН-13», зокрема, вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06 липня 1997 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР), суть яких полягають у такому: 
- відповідно до контрольних стрічок реєстратора розрахункових операцій за фіскальним номером 3000255480 за період з 21 липня 2021 року по 14 червня 2023 року, що підтверджується періодичним звітом з фіскальної пам`яті (скороченим) з 21 липня 2021 року по 14 червня 2023 року загальна сума реалізованих товарів згідно касових чеків без зазначення ідентифікатора еквайра та торгівця або інших реквізитів, що дають змогу їх ідентифікувати, ідентифікатора платіжного пристрою, реквізитів електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимих правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» при роздрібній торгівлі пальним ПП «АВТОПРОПАН-13» через АГЗП, розташовану за адресою: Сумська обл., Шосткинський р-н, м. Глухів, вул. Есманський шлях, буд. 20/В, склала 2 363 376,09 грн.
- відповідно до електронної контрольної стрічки РРО за фіскальним номером 3000255480 першим касовим чеком, що підтверджує відсутність вказаних вище обов`язкових реквізитів розрахункового документа у періоді, що перевіряється, є касовий чек № 24733 від 22 липня 2021 року на суму 616,96 грн, яка входить у загальну суму реалізованих товарів згідно касових чеків без зазначених вищевказаних реквізитів.
17. Також при проведенні контрольної розрахункової операції, а саме: придбанні газу вуглеводного скрапленого в безготівковій формі (з використанням банківської карти) на суму 899,82 грн та 549,90 грн, зазначені операції проведені через РРО за фіскальним номером 3000255480 зі створенням та видачею касових чеків за № 1149645212, № 1149645213 від 14 червня 2023 року, які підтверджують відсутність зазначених вище обов`язкових реквізитів розрахункового документа.
18. За результатами розгляду матеріалів перевірки Головним управлінням ДПС в Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2023 року № 9882/Ж10/25-01-07-05-01, яким до ПП «АВТОПРОПАН-13» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 3 545 064,14 грн.
19. Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
20. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що фактична перевірка, яка проведена у позивача є незаконною. Як наслідок акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення не можуть бути визнані правомірними.
21. Такий висновок суду першої інстанції мотивований тим, що на відміну від фактичної перевірки документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, а також отриманих податковим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків, що охоплюється предметом саме документальної перевірки: своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків та зборів. Особливість фактичних перевірок та їх відмінність від усіх інших перевірок, які проводяться податковими органами, полягає у тому, що при їх проведенні перевіряються не бухгалтерські документи, а правильність фактичних дій (фактичного стану речей) суб`єкта підприємницької діяльності. Тому, така перевірка і проводиться не за місцем розташування платника податку (місцем розташування органу управління), а саме за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. 
22. Однак, з наказу відповідача від 09 червня 2023 року № 814-кп слідує про проведення фактичної перевірки за період господарської діяльності ПП «АВТОПРОПАН» з 21 липня 2021 року по дату початку перевірки згідно даного наказу, тобто по 09 червня 2023 року, що становить майже два роки та свідчить про допущення податковим органом під час фактичної перевірки порушень положень підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 та статті 80 ПК України. 
23. Щодо правопорушення ПП «АВТОПРОПАН-13» вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суд першої інстанції дійшов висновку про те, що суб`єкт господарювання при здійснені розрахункової операції в розрахунковому документі зазначає рядки 11-18, зазначені в пункті 2   розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджене наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21 січня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 220/28350 (далі - Положення № 13) лише у разі застосування під час проведення розрахунків електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій. У разі, якщо платіжний термінал не з`єднаний з РРО, господарюючий суб`єкт не зобов`язаний вказувати ці реквізити в розрахунковому документі. 
Крім того, чинним законодавством України не встановлено обов`язку суб`єктів господарювання використовувати лише платіжні термінали, з`єднанні або поєднанні з РРО/ПРРО. Отже, відсутні підстави розцінювати не відповідність (не роздрукування, не видача) розрахункового документу   встановленим вимогам, як порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
24. Змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зауважив про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо того, що перевірка позивача носить документальний характер, оскільки така перевірка охоплює данні за минулий період, замість фактичних дій (фактичного стану речей) суб`єкта підприємницької діяльності, які перевіряються під час фактичної перевірки, та відсутність у контролюючого органу правових підстав для проведення фактичної перевірки за час до її призначення.
25. Водночас оцінюючи висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, про порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про недоведеність відповідачем факту таких порушень, та відповідно відсутність правових підстав для застосування санкцій, визначених у пункті 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
26. Скаржники у своїй касаційній скарзі не погоджуються з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважають їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
27. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
28. Зокрема в доводах касаційної скарги відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень не враховано висновків щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2023 року по справі № 500/6845/21.
29. При цьому скаржник наголошує, що користувачі РРО/ПРРО, на яких поширюються вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 29 липня 2022 року № 894 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)», зобов`язані забезпечити відображення реквізитів про транзакції у фіскальних чеках РРО/ПРРО.
30. Також скаржник зазначає, що необхідність зазначати не тільки назву платіжної системи з 01 серпня 2021 року відповідно вимог Положення № 13, а й іншу обов`язкову інформацію щодо платіжних систем, як обов`язкових реквізитів розрахункових документів із 21 січня 2016 року, є обов`язком суб`єктів господарювання, а не їх правом. Заповнення рядків 11-18 фіскального чека у разі застосування під час проведення розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та платіжного терміналу є обов`язковим за умови здійснення розрахункових операцій в розумінні Закону № 265/95-ВР.
31. Отже, на переконання відповідача, позивач створював та роздруковував касові чеки, що не відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту розрахункових документів, що призвело до не видачі відповідного розрахункового документу.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
32. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
33. Колегією суддів зауважує, що спірним питанням у цій справі, яке складає межі перевірки судом касаційної інстанції, є правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій пунктів 1, 2 статті 3, пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР та Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13.
34. Враховуючи ту обставину, що касаційна скарга не містить доводів та обґрунтувань щодо дотримання податковим органом процедури проведення фактичної перевірки, тому Верховний Суд не надає оцінку обставинам щодо процедурних порушень проведення перевірки позивача.
35. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що складає ключові доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
36. Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР. Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
37. За визначеннями, наведеними у статті 2 3акон № 265/95: 
реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; 
розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
38. Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
39. З наведеного слідує, що суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.
40. Відповідальність за порушення вимог Закону № 265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону, зокрема, фінансова санкція за вказане порушення передбачена статтею 17 Закону № 265/95-ВР.
41. Так, пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
42. Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 (в редакції, чинній станом на час проведення перевірки).
43. Відповідно до пунктів 2, 4, 5 розділу ІІ Положення №13 фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити: 
найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);
назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);
адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3);
для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4);
для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5);
якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6);
код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7);
цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8);
цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9)
назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10);
ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11);
ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12);
сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13);
вид операції (рядок 14);
реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 15);
напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16);
підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 17);
підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 18);
позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19);
загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 20);
для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 21);
для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення;
заокруглення (рядок 23);
до сплати (рядок 24);
фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25);
QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 26);
для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій:
позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28);
заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29);
фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 30);
напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 31).
Рядки 11-18 фіскального чека заповнюються у разі застосування під час проведення розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій.
Рядки 15, 16, 18 фіскального чека повторюються відповідно до кількості електронних платіжних засобів, з використанням яких здійснюється оплата.
44. Як було встановлено судами попередніх інстанцій, платіжні термінали позивача на момент проведення перевірки не були з`єднані або поєднані з РРО з незалежних від позивача причин.
45. Зокрема згідно пояснень позивача на АГЗП ПП «АВТОПРОПАН-13» за адресою: Сумська обл., Шосткинський р-н, м. Глухів, вул. Есманський шлях, буд. 20/В, розрахунки за придбання газу скрапленого в безготівковій формі проводяться виключно через використання банківських мобільних додатків, а саме «Privat 24», «monobank», «JSC Oschadbank», «UKRSIB online», які не інтегровані з ПРРО.
46. Суди зауважили, що оскільки позивач у своїй господарській діяльності використовував платіжні термінали не з`єднані та/або не поєднані із РРО, а відтак рядки 11-18 фіскального чека є необов`язковими та відповідно не підлягали заповненню в обов`язковому порядку.
47. Аналогічне правозастосування викладене у постановах Верховного Суду від 03 листопада 2023 року у справі № 640/23582/21 та від 18 червня 2025 року по справі № 380/11678/24.
48. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суди дійшли вірного висновку про протиправність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР.
49. Підсумовуючи викладене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про протиправність податкового повідомлення-рішення від 26 липня 2023 року № 7370/ж10/25-01-07-05-01, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
50. В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин колегія суддів вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є обґрунтованими, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновків про їх невідповідність нормам матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
51. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до того, що, на переконання скаржника, суди попередніх інстанцій неправильно оцінили наявні у матеріалах справи докази, що не є належним обґрунтуванням наведених скаржником підстав для касаційного оскарження судових рішень.
52. Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на висновки Верховного Суду, які, на його думку, не були враховані судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень, скільки вони здійснені за різних фактичних обставин, з урахуванням повноти, належності, достатності доказів, наданих учасниками справи та зібраних судами у кожній конкретній справі в підтвердження складу податкових правопорушень.
53. Отже, за наведених у цій постанові мотивів, з урахуванням приписів статті 341 КАС України, підстави для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних рішень відсутні.
53. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
54. В контексті встановлених обставин у цій справі, суд касаційної інстанції визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року у незміненій частині та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року - без змін.
55. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139, 140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області, до якої приєдналося Головне управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі №  620/16861/23 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 М. М. Яковенко
Судді                                                                                                    О. В. Білоус
                                                                                                    О. О. Шишов