ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 469/1433/24
провадження № 51-706 км 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді                                  ОСОБА_1 ,
суддів:                                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                  ОСОБА_5 
розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за касаційною скаргою директора СТОВ «МАЯК» ОСОБА_6 на ухвали Березанського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2024 року та Миколаївського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 12021153150000186 від 29 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК). 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Березанський районний суд Миколаївської області ухвалою від 18 жовтня 2024 року задовольнив клопотання прокурора та закрив на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) кримінальне провадження № 12021153150000186 від 29 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Директор СТОВ «МАЯК» ОСОБА_6 , не погоджуючись із зазначеною ухвалою, оскаржив її в апеляційному порядку.
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 03 грудня 2024 року залишив апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Директор СТОВ «МАЯК» ОСОБА_6 , не погодившись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Свої вимоги ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції: 
- постановив передчасно судове рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;
- не зважив на те, що вказівки начальника управління, прокурора та слідчого судді в ухвалі від 04 квітня 2023 року не були виконані органом досудового розслідування;
- не врахував того, що потерпілий вказував на конкретну особу.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав доводи касаційної скарги, просив її задовольнити. 
Мотиви Суду
Положеннями ст. 433 КПК встановлено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У поданій касаційній скарзі директор СТОВ «МАЯК» ОСОБА_6 покликається на істотне порушення приписів кримінального процесуального закону при розгляді матеріалів провадження судами першої та апеляційної інстанцій.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто таке порушення, яке згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 цього Кодексу перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК законність полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст. 25 КПК публічність передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Закриття кримінального провадження є одним зі способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим усіх зібраних та перевірених доказів.
Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Санкція ч. 1 ст. 185 КК (у редакції на час реєстрації кримінального провадження) передбачає покарання у виді штрафу до 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від 80 до 240 годин, або виправних робіт на строк до 2 років, або пробаційного нагляду на строк до 5 років, або обмеження волі на той самий строк, тобто згідно з вимогами ст. 12 КК вказане кримінальне правопорушення є проступком. 
Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КПК встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки. 
Як убачається з матеріалів провадження, прокурор звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження № 12021153150000186 від 29 вересня 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК на підставі п. 31 ч.1 ст. 284 КПК. 
Своє клопотання обґрунтував тим, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021153150000186 від 29 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, за фактом крадіжки грошових коштів в сумі 16 500 грн з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк», який належить СТОВ «МАЯК». 
У ході досудового розслідування з метою отримання достатнього обсягу доказів для встановлення особи, яка вчинила злочин, та повідомлення їй про підозру органом досудового розслідування та дізнання було проведено ряд слідчих дій, а саме: отримано роздруківку про рух коштів з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк», який належить СТОВ «МАЯК», допитано в якості свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій. За відсутності достатніх доказів жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в цьому провадженні не повідомлено. 
18 жовтня 2024 року Березанський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою задовольнив клопотання прокурора та закрив на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження № 12021153150000186 від 29 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Директор СТОВ «МАЯК» ОСОБА_6 , не погодившись із цим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, із наведенням відповідних аргументів, просив його скасувати та постановити нову ухвалу, якою: відмовити в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 12021153150000186 від 29 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК; кримінальне провадження повернути органу досудового розслідування для продовження його належного розслідування.
За результатом розгляду апеляційної скарги  ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції ухвалою від 03 грудня 2024 року залишив її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Однак колегія суддів касаційного суду не може погодитись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.
Представник СТОВ «МАЯК» ОСОБА_6 як у касаційній скарзі, так і в судах попередніх інстанцій наголошував на тому, що в діях конкретних осіб, на яких він указував, наявний склад кримінальних правопорушень, зокрема, не виключно, що і за ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 361 КК, та є кваліфікуючі ознаки цих злочинів, які впливають на строк давності, передбачений положенням ст. 49 КК. Проте орган досудового розслідування жодних необхідних слідчих дій, зазначених, зокрема, в письмових вказівках начальника управління, прокурора та в ухвалі слідчого судді від 04 квітня 2023 року не провів, не здійснив контролю за їх виконанням, нікого не притягнуто до відповідальності за бездіяльність та невиконання письмових вказівок.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішення зазначав про те, що під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК). При цьому в провадженні, де вказується на особу як таку, що вчинила кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.
Як убачається з мотивувальної частини ухвали, суд першої інстанції, вирішуючи питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК, не надав належної оцінки позиції ОСОБА_6 , висловленої під час судового розгляду, про вчинення кримінального правопорушення конкретними особами, наявність у діях осіб іншого складу злочину, недотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження.
Крім того, суд залишив поза увагою те, що матеріали справи не містять відомостей про проведення слідчих та процесуальних дій на виконання наданих прокурором та слідчим суддею вказівок.
З огляду на викладене колегія суддів уважає, що суд першої інстанції при постановленні ухвали допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК з призначенням провадження до нового розгляду у суді першої інстанції. 
Оскільки під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції не зважив на доводи апеляційної скарги представника СТОВ ОСОБА_6  та не виправив порушення, допущені судом першої інстанції, ухвала апеляційного суду також підлягає скасуванню.
Під час нового розгляду суду першої інстанції належить врахувати викладене, розглянути кримінальне провадження з неухильним дотриманням вимог КПК та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу директора СТОВ «МАЯК» ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвали Березанського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2024 року та Миколаївського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у кримінальному провадження № 12021153150000186 від 29 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                             ОСОБА_3