УХВАЛА

30 жовтня 2025 року   
Київ
справа №140/13443/24
адміністративне провадження №К/990/42469/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 у справі № 140/13443/24 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління ДПС у Хмельницькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
ВСТАНОВИВ:
17.10.2025 до суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - ГУ ДПС, скаржник), направлена через підсистему «Електронний суд» 17.10.2025. 
Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого. 
1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена 01.07.2025, повний її текст складено 04.07.2025, проте, касаційну скаргу направлено до суду лише 17.10.2025, тобто з пропуском строку, встановленого для цього.
ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вперше касаційну скаргу було подано у строк, встановлений законом, а повторне звернення відбувалося протягом декількох днів з дня повернення касаційної скарги. На переконання ГУ ДПС це свідчить про добросовісність у реалізації своїх процесуальних прав. Звертає увагу, що у касаційній скарзі викладено підстави для касаційного оскарження судових рішень і зазначено про відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування статті 20 Закону №265/95-ВР. Зауважує, що суттєвий вилив на можливість підготовки та направлення касаційної скарги відбувся через події, які відбуваються в Україні через військове вторгнення з боку росії та введення з 24.02.2022 воєнного стану в Україні.
Проаналізувавши зміст клопотання, колегія суддів позбавлена можливості його вирішити, адже в ньому відсутнє посилання на причини, які позбавляли можливості своєчасно звернутися із належним чином оформленою касаційною скаргою. 
Суд встановив, що вперше подану касаційну скаргу Верховний Суд залишив без руху ухвалою від 14.08.2025 і надав скаржникові десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати платіжний документ про оплату судового збору за подання касаційної скарги, уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом. Суд зазначив, що правового обґрунтування, в чому саме полягає неправильне застосування судами приведених скаржником норм права, ГУ ДПС не навів. Ухвалою від 28.08.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув, оскільки ГУ ДПС не сплатило судовий збір за подання касаційної скарги та подало уточнену касаційну скаргу, яка так і не усувала виявленого недоліку. Так, в уточненій касаційній скарзі скаржник змінив підставу для касаційного оскарження судових рішень з пункту 1 на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а також додав деякі абзаци. Однак, безпосередній зміст доводів касаційної скарги залишився майже незмінним. Електронний примірник цієї ухвали суду ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 29.08.2025 о 00:28.
Вдруге подану касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 18.09.2025 залишив без руху і надав скаржникові строк для усунення виявленого недоліку, зокрема, надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом. Суд зазначив, що правового обґрунтування, в чому саме полягає неправильне застосування судами приведених скаржником норм права, ГУ ДПС не навів. Також суд зазначив, що зі змісту касаційної скарги не вбачається доводів незгоди з висновками суду апеляційної інстанції про те, що першочерговим висновком цього суду в частині виявленого порушення процедури проведення перевірки стала оцінка отриманої ГУ ДПС інформації, яка стала підставою для призначення фактичної перевірки позивача, у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку. Суд зауважив, що доводи про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які не стосуються оформлення наказу на проведення перевірки не мають взаємозв`язку із визначеним на початку касаційної скарги пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Ухвалою від 09.10.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув, оскільки ГУ ДПС подало уточнену касаційну скаргу, зміст якої був майже ідентичним її попередній редакції, тобто, так і не усував виявленого недоліку. Так, в межах доводів щодо дотримання процедури проведення перевірки скаржник додав доводи про те, що підпункт 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 ПК України не ставить жодних вимог до звернення споживача, в тому числі щодо обов`язку додавати фіскальні чеки. Однак, такі доводи не узгоджувалися з висновками суду апеляційної інстанції, на які звертав увагу Верховний Суд, адже апеляційний суд виходив з того, що фізична особа, яка звернулася із заявою, не є учасником господарських операцій з позивачем. Посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України і пункт 1 частини другої статті 353 КАС України, а також приведене обґрунтування не давало можливості з`ясувати позицію скаржника в цій частині і їх зв`язок із визначеним на початку касаційної скарги пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Електронний примірник цієї ухвали суду ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 09.10.2025 о 20:55.
17.10.2025 ГУ ДПС направило касаційну скаргу втретє, однак, її зміст в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень є ідентичним її попередній редакції.
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення попередньо поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Однак, доводів про наявність таких поважних причин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не містить.
Колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із введенням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення/продовження.
Водночас слід зазначити, що за усталеною позицією Верховного Суду недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання визначених законодавством завдань.
ГУ ДПС не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, в тому числі у разі її подання на підставі пунктів 3 і 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Проявлений ГУ ДПС підхід до виконання вимог ухвал Верховного Суду не можна вважати проявом добросовісного ставлення скаржника до наявних у нього прав та їх реалізації. У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, проте, звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не усунув недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг. Тобто, внаслідок недотримання саме скаржником вимог процесуального закону, касаційні скарги були повернуті, відповідно, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
За таких обставин, посилання скаржника на те, що він вперше подав касаційну скаргу у встановлений строк і не зволікав із повторним її поданням, не має вирішального значення для вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки не доводять наявність поважних причин його пропуску.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якій зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку.
2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються: підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Як вже зазначалося, втретє подана касаційна скарга за своїм змістом в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень є ідентичною до її попередній редакції (уточненій касаційній скарзі, поданій на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18.09.2025 у провадженні № К/990/36880/25). Верховний Суд визнав наведене обґрунтування таким, що не є достатнім для відкриття касаційного провадження. Відповідно, звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не врахував роз`яснень наданих Верховним Судом.
Враховуючи, що Верховний Суд надавав скаржникові вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона має відповідати в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, колегія суддів вважає недоцільним їх повторне роз`яснення. 
Вимогам касаційної скарги щодо скасування судового рішення про задоволення позову і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.
Касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).
У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, неодноразово наданих судом.
Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 у справі № 140/13443/24 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:
- подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій вказати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку;
- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику. 
Також роз`яснити скаржнику, що у разі подання уточненої касаційної скарги в паперовій формі скаржник має надати її копії відповідно до кількості учасників справи. У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі через електронний кабінет скаржник має додати докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України (шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон Л.І. Бившева   В.П. Юрченко