ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2034/25 Справа № 182/807/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ступак Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 вересня 2025 року                                                        м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Сербіній І.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції її клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з неї судовий збір в розмірі 605,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2025року, в якій вона ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження вказаного рішення.
В обґрунтування зазначеного клопотання апелянт вказує наступне. Судом першої інстанції 09.06.2025 року розглянута справа відносно ОСОБА_1 , за участю сторін. 11 червня 2025 року вона отримала копію постанови суду першої інстанції. Про оскарження постанови на протязі 10 днів, вона не знала оскільки не має юридичної освіти та не має фінансової можливості на залучення захисника та його консультації. 
Перевіривши матеріали справи приходжу до наступного.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим та іншими особами.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, доводи апелянта про те, що вона отримала копію оскаржуваної постанови вчасно, але не була обізнана про строки апеляційного оскарження та не мала фінансової змоги на залучення адвоката для захисту її прав є безпідставними.
Строк апеляційного оскарження постанови судді відносно ОСОБА_1 , з урахуванням вихідних, закінчився 19.06.2025 року.
Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання було призначено на 09.06.2025 року. Постанова про притягнення ОСОБА_1 була винесена за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності та її захисника Мороз Н.М.. В самій постанові суду першої інстанції зазначені строк та порядок оскарження її в апеляційному порядку, що не потребує спеціальних юридичних знань для подачі скарги до суду.
Крім того, копію постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та її захисник Мороз Н.М. отримали 09.06.2025 року, а тому, жодних дій направлених на реалізацію свого права на оскарження постанови вчасно не вчинили.
Апелянт будучі дієздатним безумовно мав можливість своєчасно отримати копію рішення та звернутись до апеляційного суду у визначений КУпАП строк.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини викладеної в рішенні «Пономарев проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб бути обізнаними про стан відомого судового провадження.
Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у справі № 991/358/20 поважними причинами є лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
Разом з тим, наведені ОСОБА_1 обставини, а саме те, що вона не була обізнана про строки апеляційного оскарження та не мала фінансової змоги на залучення адвоката для захисту її прав, не є поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки, в даному випадку, вони є формальними та реально не обґрунтовують неможливості оскарження прийнятого рішення, не є непереборними та такими що об`єктивно не залежали від волевиявлення особи.
Таким чином, пропуск строку апеляційного оскарження зумовлений лише пасивною поведінкою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що в жодному випадку не є підставою для його поновлення, а тому апеляційну скаргу необхідно повернути особі що її подала.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2025 року відносно  ОСОБА_1  відмовити, а апеляційну скаргу на вказане судове рішення повернути їй, як особі, що її подала.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя