УХВАЛА
13 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 368/699/24
провадження № 51-3942ск25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді            ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 07 липня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року,
встановив:
захисник ОСОБА_5 , не погоджуючись із постановленими стосовно ОСОБА_4 рішеннями, звернувся до Суду із касаційною скаргою, в якій просить ухвалити новий вирок, за яким на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що її необхідно залишити без руху та встановити захиснику  строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 
Згідно з ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга, зокрема, має містити обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до касаційної інстанції.
Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_5 не дотримався. Так, висловлюючи прохання про скасування судових рішень стосовно ОСОБА_4 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник фактично посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Проте невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 65 КК України) і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК України) - це дві самостійні підстави для скасування або зміни судових рішень, які потребують окремого обґрунтування у касаційній скарзі, чого захисником  при оскарженні судових  рішень не дотримано.
Крім того, в мотивувальній частині касаційної скарги ОСОБА_5 зазначає про те, що судові рішення стосовно засудженого постановлені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), проте у її прохальній частині просить застосувати до засудженого положення
ст. 75 КК України, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність  (ст. 413 КПК України). Відтак захиснику необхідно уточнити, з яких підстав кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 підлягає перегляду в суді касаційної інстанції.
Частиною 1 статті 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий судовий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. 
Однак висловлене ОСОБА_5 прохання про ухвалення нового вироку не відноситься до компетенції суду касаційної інстанції, відтак в цій частині воно не відповідає вимогам вищевказаної статті.
Щодо прохання захисника про поновлення йому  строку на касаційне оскарження судових рішень стосовно ОСОБА_4 , то ОСОБА_5 у своїй заяві не зазначив, що завадило йому, як особі з самостійним процесуальним статусом своєчасно подати касаційну скаргу. Крім того, із долученого до касаційної скарги ордеру не можливо встановити, з якого часу адвокат ОСОБА_5 почав представляти інтереси засудженого.
Також не містить обґрунтування та документального підтвердження зазначена захисником у заяві обставина - бездіяльність суду апеляційної інстанції, яка, на думку ОСОБА_5 , перешкодила йому реалізувати своє право на касаційне оскарження судових рішень в межах процесуального строку.
Зазначені недоліки позбавляють Суд можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 07 липня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року залишити без руху і встановити йому  строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                            ОСОБА_3