ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/12907/25
Провадження № 22-ц/820/1946/25
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю: позивача та представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/12907/25 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2025 року у складі судді Козак О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в:
В травні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу № 26-03.25 від 26 березня 2025 року, стягнути з ФОП ОСОБА_1 сплачені грошові кошти за договором про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу № 26-03.25 від 26 березня 2025 року у сумі 20 700 грн, та 5 000 грн. моральної шкоди.
В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що 26.03.2025 року він уклав з ФОП ОСОБА_1 договір про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу, договір було укладено через сервіс «Вчасно.ЕДО», ІНФОРМАЦІЯ_1 та скріплено електронними цифровими підписами. Цього ж дня, згідно за умовами договору та домовленістю з ФОП ОСОБА_1 , ним були перераховані грошові кошти в сумі 20700 грн. в якості авансового платежу. Відповідно до умов договору, ФОП ОСОБА_1 повинен був надати послуги з підбору, транспортування, митного оформлення та сертифікації придбаного транспортного засобу. Марка, модель, рік виробництва ТЗ та інші обов`язкові умови обумовлюються в п. 9.1 даного Договору.
Так, пунктом 9.1 Договору передбачено наступне: «- вид транспортного засобу: Кросовер; марка та модель ТЗ: Skoda Kodiaq; рік випуску: від 2016 року; вид коробки передач: Автомат; діапазон пробігу: до 200 000 км - додаткова інформація та побажання: комплектація по узгодженню з клієнтом, без ДТП, колір по узгодженню з клієнтом; бюджет під ключ $ : 20000$-23000$».
У відповідності до ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець зобов`язаний якісно виконати роботу та надавати послуги по договору, однак ФОП ОСОБА_1 цього не зробив.
Під час надання послуг стало очевидним, що їх не буде виконано, оскільки за час дії договору, понад місяць йому не було запропоновано жодного варіанту транспортного засобу, який обумовлений у договорі (SkodaKodiaq). Він призначив виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, але виконавцем ці вимоги не виконані у визначений строк. Відповідно до ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», він відмовився від договору № 26-03.25 від 26 березня 2025 року про виконання робіт (надання послуг) натомість звернувся з вимогою про повернення попереднього платежу або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
22 квітня 2025 року ним було направлено претензію про невиконання умов договору ФОП ОСОБА_1 , а 29 квітня 2025 року від ФОП ОСОБА_1 отримано відповідь на претензію, в якій останній зазначив, що зобов`язання зі сторони виконавця за договором виконувались належним чином, відповідно до його умов та в межах строків, узгоджених сторонами, оскільки неодноразово надавались варіанти транспортних засобів, які відповідали критеріям пошуку та заздалегідь були обговорені. Позивач зазначав, що зазначене не відповідає дійсності, оскільки ФОП ОСОБА_1 лише один раз надіслав варіант бажаного транспортного засобу, але його вартість не відповідала погодженим умовам, більше жодного варіанту транспортного засобу, який обумовлений у договорі (Skoda Kodiaq) йому не було запропоновано. Альтернативні варіанти, запропоновані ФОП ОСОБА_1 , його не влаштували за рядом критерій: стан транспортного засобу, ціна, терміни поставки, тощо.
Також ФОП ОСОБА_1 у відповіді на претензію вказував, що відбір автомобілів, їх попередній аналіз, консультація та супровід є частиною наданих послуг, що виключає повернення авансового платежу, однак фактично відповідач не надав послуги, які передбачені договором, оскільки варіантів автомобіля Skoda Kodiaq йому не було запропоновано, а послуги по транспортуванню, митному оформленні та сертифікації придбаного ТЗ взагалі не надавались.
Крім того посилався позивач, що тривалим невиконанням відповідачем зобов`язань за договором йому спричинено моральних страждань, що виразились у тяжкому душевному стані, зміні самопочуття, загальному пригніченому стані, втраті спокою, знервованості, сорому перед оточуючими, розмір якої оцінив у 5 000 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2025 року позов задоволено частково, розірвано договір по підбору та доставці транспортного засобу № 26-03.25 від 26.03.2025, стягнуто с ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені грошові кошти за договором про надання послуг по підбору та доставці транспортного засобу № 26-03.25 від 26.03.2025 в сумі 20 700 грн. та 2 000 грн. моральної шкоди, в решті позову відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ФОП ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Бабаскіна К.С., подав апеляційну скаргу, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права.
Представник апелянта стверджує, що після укладення договору № 26-03.25 ФОП ОСОБА_1 розпочав виконання своїх зобов`язань у передбаченому обсязі, про що регулярно інформував позивача шляхом направлення повідомлень у спеціально створеній групі у месенджері. Переписка містила конкретні пропозиції щодо варіантів транспортних засобів, що свідчить про активні дії виконавця з пошуку відповідного автомобіля. Більше того, зі змісту цих повідомлень вбачалась зацікавленість позивача у транспортних засобах інших моделей, а не лише Skoda Kodiaq, що може свідчити про зміну його первинного запиту або принаймі про гнучкість у виборі автомобіля.
Крім того, згідно з пунктом 4.2. Договору про надання послуг з підбору та доставки автомобіля, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у випадку, якщо ініціатива щодо розірвання договору находить від клієнта до участі виконавця в аукціоні чи здійснення безпосередньої закупівлі транспортного засобу. Така ініціатива клієнта повинна бути оформлена виключно у письмовій формі та направлена виконавцю. У свою чергу, відповідно до цього ж пункту, лише після отримання виконавцем належним чином оформленого письмово повідомлення про розірвання договору, останній зобов`язується протягом 5 календарних днів здійснити повернення клієнту коштів, сплачених як оплата першого етапу виконання договору.
Апелянт зазначає, що на момент односторонньої відмови позивача, виконавцем вже було розпочато підбір автомобіля, що підтверджується як скріншотами листування, що свідчать про надсилання пропозицій щодо можливих варіантів автомобілів, так і активною комунікацією сторін у відповідній групі месенджера. 
Апелянт стверджує, що у зв`язку з ненаданням письмового повідомлення про припинення дії договору, - у нього не виникло юридичного права на повернення попередньо сплачених коштів. У свою чергу, у виконавця відсутній обов`язок щодо здійснення відповідного повернення, оскільки умови, за яких це мало б бути здійснено, не були дотримані і частину роботи, передбачену договором вже було виконано.
Також, як зазначає апелянт, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції не надав належного обґрунтування наявності причинного зв`язку та вини відповідача, що спричинили у позивача душевні страждання, а висновки у цій частині не підкріплені достатніми, належними та допустимими доказами.
Тому, ФОП ОСОБА_1 та адвокат Бабаскін К.С., просять скасувати рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що згідно з умовами договору, основним варіантом транспортного засобу був автомобіль Skoda Kodiaq. Як вже зазначалось у позовній заяві, за час дії договору (понад місяць) йому не було запропоновано жодного варіанту транспортного засобу, який обумовлений у договорі – «Skoda Kodiaq; - рік випуску: Від 2016 року;- вид коробки передач: Автомат; - діапазон пробігу: До 200 000 км - додаткова інформація та побажання: Комплектація по узгодженню з клієнтом, без ДТП, колір по узгодженню з клієнтом; Бюджет під ключ $ : 20000$-23000$». Варіант, автомобіля Skoda Kodiaq, який надсилався відповідачем 08.04.2025 (фото із переписки №5, долучене відповідачем до відзиву як доказ належного виконання своїх зобов`язань) явно не відповідав умовам договору і критеріям пошуку, оскільки його вартість складала близько 26 тис. дол., що суттєво перевищувало обумовлену у договорі вартість транспортного засобу, 20-23 тис. дол. Інші варіанти транспортних засобів, які були запропоновані відповідачем, зокрема KIA SORENTO в Договорі не передбачені, обговорювались усно, як можливий запасний варіант, який коштує значно менше. Також звертаю увагу суду на те, що згідно умов Договору, передбачалось купівля і доставка автомобіля з Європи, однак переважна більшість варіантів автомобілів, запропонованих відповідачем, були автомобілями з Республіки Корея ( ОСОБА_3 ). Це, зокрема, автомобілі, що зображені на фото із переписки №10, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, які долучені відповідачем до відзиву як докази належного виконання своїх зобов`язань, однак його як замовника не влаштовував варіант купівлі автомобіля з Республіки Корея (Південна Корея), оскільки в такому випадку час доставки автомобіля складав близько 3 місяців, про що неодноразово повідомлявся відповідача. Варіант автомобіля, який був надісланий відповідачем, зображений на фото №4 (Peugeot), взагалі не обговорювався. Тому позивач вважає, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено та надано правову оцінку скріншотам листування у месенджері, а саме зазначено, що досліджена переписка не містить даних про транспортні засоби, які б відповідали опису у п. 9.1. Договору. 
Також позивач вказує, що не погоджується з посилається відповідача на п. 4.2. Договору, яким встановлено, що у разі розірвання договору з ініціативи клієнта до участі виконавця в аукціоні і закупівлі автомобіля в Європі, але після початку здійснення підбору виконавцем автомобіля, клієнт зобов`язаний повідомити про це виконавця в письмовій формі, а виконавець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання повідомлення, повернути Клієнту суми оплати першого етапу за вирахуванням винагороди та банківської комісії, та зазначає, що позивач не дотримався процедури, визначеної умовами договору, та не надіслав виконавцю письмового повідомлення про розірвання правовідносин, яке є необхідною юридичною підставою для повернення сплаченої суми. Вказане твердження представника відповідача не відповідає дійсності, оскільки ним 22.04.2025 року на адресу відповідача була направлена письмова претензія про невиконання умов договору, бажання розірвати договір та повернути попередній платіж, копія претензії долучена до позовної заяви. крім того, 29.04.2025 року на електронну адресу позивача від відповідача надійшла відповідь на претензію, що свідчить про те відповідач був завчасно повідомлений про бажання розірвати договір та повернути попередній платіж, а тому твердження представника відповідача про невиконання позивачем умов договору (ненадання письмового повідомлення про припинення дії договору) не відповідає дійсності.
Позивач посилається, що при укладенні договору він розраховував на придбання автомобіля певної марки та моделі (Skoda Kodiaq) із певними характеристиками (рік випуску, пробіг, стан, комплектація, ціна, тощо), визначеного умовами договору. Натомість відповідачем за місяць часу дії договору надано лише декілька варіантів автомобілів, які не передбачені умовами Договору. Враховуючи викладене, вважає що відповідачем умови договору виконувались неналежним чином, що стало законною підставою для його розірвання судом першої інстанції.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині задоволення позову щодо відшкодування моральної шкоди скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що 26 березня 2025 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 26-03.25 про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу.
Згідно п.1.1. вказаного Договору, замовник доручає і оплачує, а виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню послуг в обсязі і умовах, передбачених цим Договором. Замовник підтверджує виконавцю своє бажання і готовність придбати транспортний засіб, а виконавець надає послуги з підбору, транспортування, митного оформлення та сертифікації придбаного ТЗ.
З метою виконання п.1.1. цього Договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання здійснити наступні дії: своїми силами, протягом терміну дії цього Договору, підібрати і запропонувати замовнику на вибір до 30 транспортних засобів, відповідних опису в п.9.1 цього Договору; виконати доставку узгодженого ТЗ за адресою узгодженою із замовником, та вказаною у п.9.2 цього Договору; виконати митне оформлення ТЗ згідно чинного законодавства України; провести сертифікацію ТЗ згідно чинного законодавства України (п.1.2 Договору).
Згідно п. 4.2 договору сторони погодили, що у разі розірвання договору з ініціативи клієнта до участі виконавця в аукціоні із закупівлі автомобіля в Європі, але після початку здійснення підбору виконавцем автомобіля клієнт зобов`язаний повідомити про це виконавця в письмовій формі, а виконавець зобов`язаний протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення повернути клієнту оплату першого етапу за вирахуванням винагороди та банківської комісії.
За п. 6.1 договору цей договір діє до остаточного виконання своїх зобов`зань кожної із сторін.
Пунктом 9.1 Договору передбачено наступне: вид транспортного засобу: Кросовер; марка та модель ТЗ: Skoda Kodiaq; - рік випуску: Від 2016 року; вид коробки передач: Автомат; - діапазон пробігу: до 200 000 км - додаткова інфомація та побажання: Комплектація по узгодженню з клієнтом, без ДТП, колір по узгодженню з клієнтом; Бюджет під ключ $ : 20000$-23000$».
Згідно з умовами вказаного договору ОСОБА_2 26.03.2025р. були перераховані грошові кошти ФОП ОСОБА_1 в сумі 20700 грн., що підтверджено платіжною інструкцією від 26 березня 2025 року, код документа 8373-7505-7883-4769.
22.04.2025 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію, в якій з врахуванням того, що йому не було запропоновано жодного варіанту транспортного засобу, який обумовлений у договорі (Skoda Kodiaq), повідомив, що він відмовляється від договору № 26-03.25 від 26 березня 2025 року про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу, і вимагає повернути йому попередній платіж 20700грн., або доручити виправлення недоліків третій особі за його рахунок.
Відповідачем 29.04.2025 року було надано відповідь позивачу на його претензію, в якій повідомлено, що підстав для повернення авансу немає. Разом з цим, вони готові за його бажанням, продовжити надання послуг згідно зазначених домовленостей.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).
Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.2 ст. 631 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 14 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.
Відповідно до ст. 3 Закону України Про захист прав споживачів споживачі послуг мають право на державний захист своїх прав; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України визначена можливість зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. 
Частина 2 зазначеної статті також, у питанні розірвання або зміни договору, визначає можливість розірвання договору за рішенням суду, на вимогу однієї із його сторін, у разі коли підстави такого розірвання передбачені у договорі та законі. Законодавець не вказує у ч. 2 зазначеної статті, що інші підстави розірвання та зміни договору, мають обов`язково ґрунтуватися на істотності порушення договору. Навпаки, за змістом ч. 2 ст. 651 ЦК України, можна зробити висновок, що у визначенні інших договірних підстав розірвання або зміни договору, сторони можуть відійти від істотності порушення договору, як загальної підстави його розірвання у судовому порядку, і передбачати ознаки неістотного порушення договору, що за волею сторін, будуть підставою для розірвання або зміни договору. Якщо ж спеціальним законом або договором сторін не визначено інше, порушення договору, що не є істотним, не може бути підставою для розірвання договору у судовому порядку. Спеціальні норми про розірвання того чи іншого, врегульованого положеннями ЦК України договору, можуть передбачати випадки, коли договір може бути розірваний без факту істотності його порушення, вказуючи на інші обставини розірвання та зміни договорів.
З матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2025 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 26-03.25 про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу, за умовами якого відповідач зобов`язався своїми силами, протягом терміну дії цього Договору, підібрати і запропонувати замовнику на вибір до 30 транспортних засобів, відповідних опису в п.9.1 цього Договору, а саме транспортного засобу: Кросовер; марка та модель ТЗ: Skoda Kodiaq; - рік випуску: Від 2016 року; вид коробки передач: Автомат; - діапазон пробігу: до 200 000 км - додаткова інформація та побажання: Комплектація по узгодженню з клієнтом, без ДТП, колір по узгодженню з клієнтом; Бюджет під ключ $ : 20000$-23000$»; виконати доставку узгодженого ТЗ за адресою узгодженою із замовником, та вказаною у п.9.2 цього Договору; виконати митне оформлення ТЗ згідно чинного законодавства України; провести сертифікацію ТЗ згідно чинного законодавства України (п.1.2 Договору).
На протязі місяця на виконання умов договору ФОП ОСОБА_1 починаючи з 31 березня 2025 року в месенджері VIBER повідомляв ОСОБА_2 про можливі варіанти автомобілів, які можуть бути доставлені для позивача.
Згідно з умовами договору, основним варіантом транспортного засобу був автомобіль Skoda Kodiaq. При цьому варіант, автомобіля Skoda Kodiaq, був надісланий відповідачем 08 квітня 2025 року, однак його вартість не відповідала умовам договору і критеріям пошуку. Як вбачається з переписки та фото в месенджері VIBER, переважна більшість варіантів автомобілів, запропонованих відповідачем, були автомобілями з Республіки Корея ( ОСОБА_3 ). Це, зокрема, автомобілі KIA SORENTO, що зображені на фото із переписки №10, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19 та автомобіль марки Peugeot.
22.04.2025 року ОСОБА_2 на адресу відповідача було направлено претензію, в якій з врахуванням того, що йому не було запропоновано жодного варіанту транспортного засобу, який обумовлений у договорі (Skoda Kodiaq), повідомив, що він відмовляється від договору № 26-03.25 від 26 березня 2025 року про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу, і вимагає повернути йому попередній платіж 20700 грн., або доручити виправлення недоліків третій особі за його рахунок.
При цьому за змістом ст. 4.2 Договору сторони погодили, що договір може бути розірваний на вимогу клієнта за відсутності будь-яких застережень, вказану обставину в суді апеляційної інстанції підтвердив і представник апелянта, вказавши, що позивач на підставі умов договору мав право його розірвати.
Отже, з огляду на встановлені обставини справи, умови вищевказаного договору, апеляційний суд повною мірою погоджується з висновком суду першої інстанції про розірвання договору по підбору та доставці транспортного засобу № 26-03.25 від 26.03.2025 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_1 та стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені грошові кошти за цим договором в сумі 20 700 грн, які той має повернути позивачу відповідно до п. 4.2 договору, оскільки можливість розірвання договору за ініціативи позивача передбачені у договорі без відповідних застережень.
Доводи апеляційної скарги, що якщо ініціатива щодо розірвання договору находить від клієнта, то така ініціатива клієнта повинна бути оформлена виключно у письмовій формі та направлена виконавцю і лише після отримання виконавцем належним чином оформленого письмово повідомлення про розірвання договору, останній зобов`язується протягом 5 календарних днів здійснити повернення клієнту коштів, сплачених як оплата першого етапу виконання договору слід відхилити..
Так 22.04.2025 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію, в якій він повідомив відповідача, що відмовляється від договору № 26-03.25 від 26 березня 2025 року про надання послуг по підбору та доставки транспортного засобу, і вимагає повернути йому попередній платіж 20700грн., або доручити виправлення недоліків третій особі за його рахунок.
Тобто позивач виконав вимоги п. 4.2 договору, а відтак вищевказані посилання апелянта є необґрунтованими.
Також з цих же підстав суд відхиляє доводи апелянта, що у зв`язку з ненаданням письмового повідомлення про припинення дії договору, - у нього не виникло юридичного права на повернення попередньо сплачених коштів, так як такі його доводи суперечать п, 4.2 договору та встановленим обставинам справи щодо виконання позивачем вимог даного пункту..
Однак, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо безпідставності рішення суду в частині стягнення моральної шкоди та вважає, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди, з врахуванням наступного.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.
Розмір грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.
Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен установити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, установити причинно-наслідковий зв`язок і визначити сумірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 464/3789/17).
Аналіз статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2025 року між сторонами укладено договір, 22 квітня 2025 року позивач звернувся до виконавця з претензією щодо розірвання договору.
Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст.905 ЦК України).
З огляду на положення укладеного договору, вбачається що він діє до його повного виконання, як було встановлено судом першої та апеляційної інстанції.
Позивач звертаючись до суду з вимогою про стягнення моральної шкоди, посилався, що саме тривалим невиконанням відповідачем зобов`язань за договором йому спричинено моральних страждань, що виразились у тяжкому душевному стані, зміні самопочуття, загальному пригніченому стані, втраті спокою, знервованості, сорому перед оточуючими, розмір якої оцінив у 5 000 грн.
Однак стягуючи з відповідача на користь позивача 2000 грн моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував, що з моменту укладення договору і до отримання претензії і відмови позивача від договору минуло менше одного місяця, а отримавши відповідь від відповідача на заявлену претензію в межах п`яти днів про відмову в повернені коштів, позивач майже одразу 05 травня 2025 року звернувся до суду з позовом за захистом свого порушеного права.
При цьому як встановлено судом, сторонами не було обумовлено конкретного строку виконання договору і позивач мав право фактично за умовами договору в односторонньому порядку розірвати даний договір в будь-який момент і таким своїм правом скористався.
Відтак посилання позивача не тривале невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, внаслідок чого позивачу на його думку було заподіяно моральну шкоду, не знайшли свого підтвердження в ході перегляду справи судом апеляційної інстанції, тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 374, 376,382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2025 року в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 грн. моральної шкоди та стягнення в дохід держави судових витрат скасувати і в задоволенні позову в цій частині позовних вимог ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 975,5 грн.
В решті рішення залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Судді А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Т.В. Спірідонова