У Х В А Л А
11 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 755/1278/23
провадження № 61-13483ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Короєд Сергій Олександрович, на постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Ярослав Вікторович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання відсутнім права іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна з виключенням записів про обтяження,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до   ОСОБА_2 про визнання відсутнім права іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна з виключенням записів про обтяження.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 березня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором № 8335 від 27 вересня 
2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Ерде Банк» та ОСОБА_2 , зареєстрованим приватним нотаріусом Селіверстовим В. О.
Скасовано державну реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію обтяження іпотекою щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .
В іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 березня 
2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про залишення позову без задоволення.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
29 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Короєд С. О. засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року.
У касаційній скарзі представник заявника просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 жовтня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії: Ситнік О. М., Фаловська І. М. 
06 листопада 2025 року суддя Ситнік О. М. заявила самовідвід на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2025 року заявлений суддею 
Ситнік О. М. самовідвід у справі № 755/1278/23 задоволено та відведено її від участі у розгляді касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Короєда С. О. на постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року.
Матеріали касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Короєда С. О. на постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 755/1278/23 передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії: Сердюк В. В., Фаловська І. М.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суд не враховав правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19, від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц, від 15 червня 2021 року у справі 
№ 922/2416/17, від 21 серпня 2023 року у справі № 552/7368/21, від 22 березня 
2023 року у справі № 154/3029/14-ц, від 28 лютого 2024 року у справі № 205/2535/17, від 25 червня 2025 року у справі № 638/17112/21.
Крім цього, на думку представника заявника, апеляційний суд застосував 
статтю 17 Закону України «Про іпотеку» та статті 593, 599 ЦК України без врахування висновків Верховного Суду, вкладених у постановах від 27 березня 2019 року 
у справі № 711/4556/16-ц, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15, 
від 19 серпня 2022 року у справі № 263/12775/20.
Також представник заявника вважає, що апеляційний суд прийняв до уваги новий доказ, який не існував на момент розгляду справи судом першої інстанції, а саме постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року у справі 
№ 752/29764/21, якою скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року та відмовлено в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу.
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Короєд Сергій Олександрович, на постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року.
Витребувати із Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу 
№ 755/1278/23 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Ярослав Вікторович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання відсутнім права іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна з виключенням записів про обтяження.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  В. М. Ігнатенко
                                                                                                          В. В. Сердюк
                                                                                                              І. М. Фаловська