Номер провадження: 33/813/1300/25
Номер справи місцевого суду: 503/596/25 
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д.В. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
захисника – Мартинюка Юрія Михайловича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу захисника Мартинюка Юрія Михайловича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 23 травня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

                                               в с т а н о в и в:

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 23 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього, за правилами ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 15.04.2025 о 07:15 годині, керуючи транспортним засобом TOYOTA HILUX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Івашків по вул. Шевченка, з`їжджаючи з головної дороги, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого транспортні засобі отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги пункту 10.11. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Крім того, 15.04.2025 о 07:15 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA HILUX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Івашків по вул. Шевченка, 74, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд проведений за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 0,43 % (проміле) із застосуванням технічного засобу відеозапису на натільну камеру Noveston NVS7, у зв`язку з чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник Мартинюк Ю.М., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження про справі на підставі п. 1 ч. 1 с. 247 КУпАП. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що: 
- працівник поліції, не з`ясувавши жодних обставин ДТП та її учасників, наявність чи відсутність тілесних ушкоджень, ознак алкогольного сп`яніння, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, що суперечить вимогам закону;
- поліцейський не пояснив причини проведення огляду на стан сп`яніння;
- поліцейський, в порушення вимог п. 8 Розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння провів на місці ДТП, а не у закладі охорони здоров`я;
- твердження суду, що у подальшому факт наявності тілесних ушкоджень в учасника ДТП не підтвердився, що позбавляло поліцейського обов`язку провести огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, є безпідставним;
- у роздрукованому чек-талоні тестування та в акті огляду на стан сп`яніння вказано, що огляд провів інспектор Петрик В., проте останній огляд не проводив і не приймав участі;
- акт огляду не містить дати його складання, прізвище особи, ім`я, по-батькові щодо якої проведено огляд, при заявнику не складався, ніхто не ознайомлював зі змістом, копію не вручали, підпис в акті здійснений не ним, а тому такий доказ є неналежним і недопустимим;
- суд першої інстанції не вмотивував, чому талон-чек тестування не є неупередженим і достовірним засобом фіксації події, а також не аргументував надання ним переваги відеозапису поліцейського над висновком лікаря;
- суд першої інстанції не звернув увагу, що матеріали справи містять розбіжності саме з відеозаписом, що викликає сумніви у достовірності зафіксованих на відео обставин;
- висновок суду, що огляд у лікаря проведено на 2 хвилини пізніше двогодинного періоду з часу виникнення підстав для огляду, не ґрунтується на об`єктивних даних;
- до матеріалів справи не долучено цілісний відеозапис, а лише фрагменти, які не можуть бути доказами;
- суд першої інстанції вдався до самостійної кваліфікації дій ОСОБА_1 , вказавши, що наявне порушення не п. 10.11. ПДР, а п. 16.14, 16.12 ПДР, а також замість органу, що склав протокол, самостійно визначив час огляду – 07:41 год.
В судовому засіданні захисник Мартинюк Ю.М. просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі та скасувати постанову суду першої інстанції.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи: отримав повідомлення про дату, час та місце розгляду справи 31.07.2025 о 15:12 год, що підтверджується телефонограмою (а.с. 133), що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи: отримав повідомлення про дату, час та місце розгляду справи 31.07.2025 о 15:07 год, що підтверджується телефонограмою ( а.с. 134).
ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 135-136).
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735).
Відповідно до пунктів 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина водія ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами та матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301121 від 15.04.2025 року; талон-чеком тестування № 409 із результатом 0,43 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та відеозаписом. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301121 від 15.04.2025 року, яким зафіксовано, що 15.04.2025 о 07:15 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA HILUX, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Івашків по вул. Шевченка, 74, в стані алкогольного сп`яніння, огляд проведений за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 0,43 %, зафіксовано на натільну камеру Noveston NVS7, у зв`язку з чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 2);
- роздруківкою чеку приладу Драгер, відповідно до якого результат 0,43% (а.с. 3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведений зв`язку з виявленими ознаками: характерний запах алкоголю з ротової порожнини, за допомогою Alcotest 6820 ARSC – 0116, результат – 0,43 %, з результатами згоден (а.с. 4); 
- поясненнями ОСОБА_1 , який, окрім іншого, пояснив, що 14.04.2025 року близько 23.00 години в с. Пиріжна Кодимської ТГ під час вечері вжив два стакана пива (200 мл) та ліг спати, прокинувшись 15.04.2025 року близько 06.00 годині відразу пішов до службового автомобіля з метою поїздки в с. Попова Гребля Вінницької області. Під час руху на автомобілі марки Toyota Hilux д/н НОМЕР_1 , близько 07.00 години, коли безпосередньо їхав в с. Івашків Кодимської ТГ, не надав перевагу автомобілю марки ВАЗ 2109, який рухався по головній дорозі та здійснив із ним зіткнення, в результаті чого ВАЗ 2109 відштовхнуло в інший автомобіль, який стояв на узбіччі;
- відеозаписом, згідно якого працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти тест за допомогою драгеру на місці, результат якого склав 0,43% (07:41:10 хв). На питання, чи згоден ОСОБА_1 з результатами, відповів, що згоден (07:41:15-07:41:31 хв). Поліцейський запитав: «В лікарню будемо їхати?», ОСОБА_1 відповів: «Та смысл» (мовою оригіналу) (07:41:33 хв). Поліцейський повторно запитав ОСОБА_1 , чи потрібно їхати в лікарню, на що останній відмовився. Поліціант роз`яснив, що буде складено протокол (07:41:58 хв). Згодом поліцейський сказав, що оскільки ДТП з потерпілими, то поїдуть ще в лікарню. (07:50:53 хв). В лікарні ОСОБА_1 продув драгер, результат склав 0,24 %. (09:16:01 хв).
Твердження скарги, що працівник поліції, не з`ясувавши жодних обставин ДТП та її учасників, наявність чи відсутність тілесних ушкоджень, ознак алкогольного сп`яніння, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, що суперечить вимогам закону, є необґрунтованим з огляду на таке. 
У справі, що переглядається, вбачається, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначено, що огляд проведений зв`язку з виявленими ознаками: характерний запах алкоголю з ротової порожнини. 
Також, в своїх поясненнях ОСОБА_1 вказав, що близько 23.00 години, під час вечері, випив 2 стакана (200 мл) пива. 
Згідно проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, проведеного о 07:35 хв, результат показав 0,43 %, що свідчить про наявність підстав для ініціювання перевірки.
Відтак вимога працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була аргументованою, вмотивованою та ґрунтувалась на правових підставах. 
Також апеляційний суд зауважує, що працівник поліції самостійно, на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння, виходячи із суб`єктивного сприйняття таких ознак візуально, органолептично, тощо.
Щодо посилання скарги, що поліцейський, в порушення вимог п. 8 Розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння провів на місці ДТП, а не у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд зазначає таке.
Так, відповідно до п. 8 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Згідно п. 6 Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Тобто для встановлення наявності або відсутності стану сп`яніння особи, поліцейський керується положеннями п. 6 Інструкції № 1452/735, а не п. 8 Розділу І Інструкції № 1452/735, і у разі підтвердження порушення особою п. 2.9.а ПДР України, складає відповідні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що і мало місце в даному випадку.
Апеляційний суд не бере до уваги посилання захисника, що твердження суду, що у подальшому факт наявності тілесних ушкоджень в учасника ДТП не підтвердився, що позбавляло поліцейського обов`язку провести огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки не впливають на відсутність складу адміністративного правопорушення.
Твердження, що у роздрукованому чек-талоні тестування та в акті огляду на стан сп`яніння вказано, що огляд провів інспектор Петрик В., проте останній огляд не проводив і не приймав участі, є безпідставним, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою особою та з якими ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис. 
Крім того, протокол складається уповноваженою особою органу внутрішніх справ, що виявила порушення ПДР, та у разі виявлення такого певним екіпажем працівників поліції, такі не позбавлені права брати участь у певних діях щодо фіксації правопорушення. 
Отже, апеляційним судом не встановлено підстав, які би свідчили про фальсифікацію документів. 
Апеляційний суд відхиляє доводи скарги, що акт огляду не містить дати його складання, прізвище особи, ім`я, по-батькові щодо якої проведено огляд, при заявнику не складався, ніхто не ознайомлював зі змістом, копію не вручали, а також те, що підпис в акті здійснений не ним.
Акт огляду є документом, який фіксує результати огляду на наявність сп`яніння. Долучений до матеріалів справи Акт підтверджує результати огляду ОСОБА_1 , який у сукупності з чеком драгеру та відеозаписом, відображає встановлені факти, тому є належним та допустимим доказом.
Неспроможним є посилання захисника, що суд безпідставно відхилив Висновок лікаря № 6, натомість, при наявності численних розбіжностей, взяв до уваги результати огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським. 
Як вбачається з матеріалів справи, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти тест за допомогою драгеру на місці, результат якого склав 0,43% (07:41:10 хв). На питання чи згоден ОСОБА_1 з результатами, відповів, що згоден (07:41:15-07:41:31 хв). Поліцейський запитав: «В лікарню будемо їхати?», ОСОБА_1 відповів: «Та смысл» (07:41:32 хв). 
Отже, огляд проведений поліцейським на місці зупинки, відповідає встановленому порядку, тому апеляційний суд приймає як належний доказ встановлення факту сп`яніння ОСОБА_1 та допущеного останнім порушенням п. 2.9. ПДР України. 
Слушним є зауваження захисника, що матеріали справи містять розбіжності саме з відеозаписом, проте долучений відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, процедуру огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, погодження ОСОБА_1 з результатами такого огляду, відмову проїхати до медичного закладу, підписання чеку Драгера. 
Апеляційний суд не бере до уваги доводи скарги, що висновок суду, що огляд у лікаря проведено на 2 хвилини пізніше двогодинного періоду з часу виникнення підстав для огляду. 
Щодо посилання захисника, що до матеріалів справи не долучено цілісний відеозапис, а лише фрагменти, які не можуть бути доказами, апеляційний суд зазначає, досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Апеляційний суд погоджується з посиланням захисника, що суд першої інстанції замість органу, що склав протокол, самостійно визначив час огляду – 07:41 год, проте вказане не впливає на відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП 
Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 10.11. Правил дорожнього руху визначено, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301146 від 15.04.2025 року, ОСОБА_1 15.04.2025 в с. Івашків, по вул. Шевченка, з`їжджаючи з головної дороги не надав перевагу т/з, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив ДТП, при якому автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.11. ПДР. Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав без зауважень. (а.с. 34)
Відповідно до копії рапорту помічника чергового ВПД №1 (м. Кодима) Подільського РУП ГУНП в Одеській області інспектора-чергового СРПП майора поліції Заворотного М.А. від 15.04.2025 року 15.04.2025 року о 07:15 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.04.2025 року о 07:14 годині за адресою: Подільський район, с. Івашків, вул. Шевченка, біля моста, відбулась подія: авто ВАЗ2109 д/н НОМЕР_2 +авто Тайота д/н НОМЕР_1 +авто Форд д/н НОМЕР_3 . В заявника травмована рука, плече та больовий шок, ШМД диспетчер 41. Заявник ОСОБА_2 . Також з органів охорони здоров`я на службу 102 надійшло повідомлення від Стефанича БР711, який повідомив, що біля мосту у ОСОБА_2 травма внаслідок ДТП, а саме діагноз перелом лівої ключиці, струс головного мозку (СГМ), Кодимська міська лікарня (КМЛ). (а.с. 39)
Відповідно до схеми місця ДТП від 15.04.2025 року вбачається напрямок руху, розташування автомобілів: Toyota Hilux д/н НОМЕР_1 ; ВАЗ2109 д/н НОМЕР_2 та Ford Orion д/н НОМЕР_4 , місце зіткнення транспортних засобів; наявність дорожніх знаків; освітлення місця ДТП –денне; стан покриття проїзної частини – сухе, наявність дорожніх знаків пріоритету на головній дорозі, відсутня горизонтальна розмітка проїжджої частини (а.с. 9).
Також наведено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП, а саме: у автомобіля Ford Orion д/н НОМЕР_4 – заднє ліве крило, задня ліва фара деформована, деформована ліва передня стійка; Toyota Hilux д/н НОМЕР_1 – деформоване переднє центральна частина т/з, деформовані капот, передні крила, телевізор, підсилювач бамперу, передній бампер, решітка радіатора, заднє ліве крило; ВАЗ2109 д/н НОМЕР_2 – деформована ліва водійська сторона, двері, дах, деформована передня частина т/з, ліва фара, решітка радіатора (а.с. 9зв ).
Наведений перелік пошкоджень, їх локалізація узгоджується як зі схемою, так і з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, які підписали схему без зауважень.
В письмових пояснення ОСОБА_1 вказав, що 14.04.2025 року близько 23.00 години в с. Пиріжна Кодимської ТГ під час вечері вжив два стакана пива (200 мл) та ліг спати, прокинувшись 15.04.2025 року близько 06.00 годині відразу пішов до службового автомобіля з метою поїздки в с. Попова Гребля Вінницької області. Під час руху на автомобілі марки Toyota Hilux д/н НОМЕР_1 , близько 07.00 години, коли безпосередньо їхав в с. Івашків Кодимської ТГ, не надав перевагу автомобілю марки ВАЗ 2109, який рухався по головній дорозі та здійснив із ним зіткнення, в результаті чого ВАЗ 2109 відштовхнуло в інший автомобіль, який стояв на узбіччі. Далі він вийшов з автомобіля та з авто ВАЗ 2109 вийшов водій, який тримався за ліве плече. Він запитав у останнього, що трапилось, та той йому пояснив, що поспішав у лікарню, так як 14.04.2025 року ввечері впав з драбини та сильно вдарився лівим плечем, у зв`язку з чим спочатку був вдома, швидку не викликав, але зранку плече заболіло ще більше, тому він поїхав в лікарню. Далі було викликано працівників поліції. (а.с. 50)
Згідно копією письмового пояснення ОСОБА_3 від 15.04.2025 року, останній повідомив, що 15.04.2025 року близько 07.15 годині він знаходячись за місцем мешкання, відпочивав, і в цей час почув звук удару з вулиці. Вийшовши на вулицю побачив автомобіль, який стояв на дорозі марки «TOYOTA HILUX», зеленого кольору, д/з НОМЕР_1 . Вийшовши з подвір`я, побачив, що сталася ДТП, в результаті якої постраждав також його автомобіль марки «Форд Оріон» червоного кольору д/з НОМЕР_4 . В подальшому він зрозумів, що між автомобілем Тойота та ВАЗ 2109 синього кольору трапилось ДТП, в результаті зіткнення, автомобіль ВАЗ 2109 відлетів та зіштовхнувся з його автомобілем, який був розташований на узбіччі дороги біля його будинку. В результаті даного зіткнення його автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с. 51).
В письмових поясненнях від 15.04.2025 року ОСОБА_2 пояснив, що 15.04.2025 вранці, сів власного автомобіля марки ВАЗ 2109 та почав рух по своїй вулиці (мається на увазі вул. Карпінського в с. Івашків Кодимської ТГ, за місцем його проживання) в напрямку виїзду з с. Івашків. Рухаючись по головній дорозі не помітив, як з другорядної дороги виїхав на великій швидкості автомобіль марки Тойота та в`їхав в його автомобіль зі сторони водія. Вийшовши з авто, він одразу повідомив, що їде в лікарню, бо вчора зламав руку начебто і після цього сам викликали швидку допомогу та поліцію щоб зафіксувати факт ДТП. З приводу тілесних ушкоджень, ні до кого претензій не має, так як отримав їх ще 14.04.2025 року в результаті падіння з драбини під час необережного її використання. До громадянина ОСОБА_1 , який керував Тойотою, він не має ніяких претензій, так той невинен в тому, що він вчора впав з драбини. Дана дорожньо-транспортна пригода до його тілесних ушкоджень нічого не має (а.с. 52).
Відеозапис, який долучений до матеріалів справи, та фотознімки місця ДТП відображають розташування автомобілів, що відповідає схемі місця ДТП.
Отже, сукупність вищевказаних доказів підтверджують вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, що спричинила пошкодження транспортних засобів.
Разом з тим, слушним є посилання заявника, що суд першої інстанції вдався до самостійної кваліфікації дій ОСОБА_1 , вказавши, що наявне порушення не п. 10.11. ПДР, а п. 16.14, 16.12 ПДР, тому апеляційний суд вважає, що оскаржувану постанову суду потрібно змінити та виключити з її мотивувальної частини посилання на порушення п. 16.14, 16.12 ПДР України, на що звернуто увагу заявником, з огляду на те, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 10.11. ПДР, що судом було встановлено під час розгляду справи, однак помилково зроблено висновок про наявність порушення п. 16.14, 16.12 ПДР. Про таке не йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301146 від 15.04.2025 року.
Натомість, суд в силу своїх повноважень не може брати на себе функцію обвинувачення та самостійно інкримінувати порушення певних правил особі за інші правопорушення, ніж зазначено в протоколі.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
З огляду на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено в діях ОСОБА_1 наявність складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наведене не впливає на правильність висновку суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За таких обставин, не має підстав для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження у справі з мотивів наведених у скарзі.
Ураховуючи наведене вище, апеляційну скаргу захисника Мартинюка Юрія Михайловича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , слід задовольнити частково, а постанову суду – змінити в наведеній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

                                        п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Мартинюка Юрія Михайловича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову Кодимського районного суду Одеської області від 23 травня 2025 року змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови посилання на застосування п. 16.14, 16.12 Правил дорожнього руху.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                М.В. Назарова