П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 р.	м. Одеса	Справа № 494/1164/25	

Перша інстанція: суддя Кравчук О.О.,
повний текст судового рішення
складено 25.09.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів – Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І., 
при секретарі – Пальоній І.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:
          
У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі – УПП) та просив скасувати постанову серії ЕНА №4742263 від 16 травня 2025 року, винесену посадовою особою відповідача про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до оскарженої постанови він 16 травня 2025 року в м.Одесі на вулиці Сергія Ядова, 16 В керував автомобілем із заднім червоним покажчиком повороту, чим порушив вимоги п. 6.1.5  національного стандарту  ДСТУ 3649:2010, затвердженого наказом  Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №630 від 28грудня 2010 року (далі також  ДСТУ 3649:2010), в якому передбачено чіткі вимоги до кольору покажчиків повороту, чим порушив  п.31.4 ПДР, а саме  керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів,  правил дорожнього руху  і технічної експлуатації.
Позивач вказує, що поліцейський в постанові не зазначив конкретних  пункту та підпункту ПДР, порушення якого допущено.
Як зазначає позивач,  автомобіль відповідає всім вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що підтверджується проведеною державною реєстрацію транспортного засобу у відповідних органах державної реєстрації транспортних засобів; автомобіль пройшов процедуру державної реєстрації транспортного засобу, яка полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків, що в сукупності свідчить про відповідність даного транспортного засобу діючим нормам та стандартам. 
У зв`язку із зазначеним позивача просив скасувати вище вказану постанову.
Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Скасовано постанову серії ЕНА №4742263 від 16 травня 2025 року, яка складена поліцейським 2 взводу 7 роти 1 батальйону УПП сержантом поліції Рибаловим О.О. щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надіслано на новий розгляд до УПП.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії серії ЕНА №4742263 від 16 травня 2025 року, винесеною посадовою особою відповідача, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1  ст.121 КУпАП  за те, що 16.05.2025 року о 10 год. 24 хв. на вулиці Сергія Ядова в м.Одеса позивач керував автомобілем, на якому встановлені задні червоні покажчики повороту, чим порушив вимогу пункту 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, що встановлює правила щодо кольору покажчиків повороту та пункту 31.4 ПДР (а.с. 13).
Вважаючи вказану постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що посадовою особою відповідача  під час прийняття постанови не надано належної оцінки доводам позивача та не вжито всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, а також уповноваженою особою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів постанови. 
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що для належного розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідачу необхідно було встановити обставини щодо проведення сертифікації автомобіля, яка мала стати підставою для реєстрації в Україні, та з`ясувати чи здійснювалося переобладнання попереджувальних приладів автомобіля та за наслідками оцінки цих доказів прийняти відповідне рішення.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до  Закону України «Про дорожній рух», встановлюють  Правила дорожнього руху, затверджені  Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року (далі – ПДР).
Відповідно до  п.31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, передбаченим у п.п.а)  п.31.4.3 ПДР: зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
ДСТУ 3649:2010 визначені вимоги до технічного стану колісних транспортних засобів (далі  КТЗ).
Технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника (пункт 5.1 ДСТУ 3649:2010).
Пунктом 6.1 ДСТУ 3649:2010 встановлено вимоги до зовнішніх світлових приладів.
Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 ДСТУ 3649:2010 не дозволено змінювати розташування приладів зовнішніх світлових (далі  ПЗС), їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ.
Кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1 підпункту 6.1.5 ДСТУ 3649:2010. Так, обов`язково на всіх автомобілях та автобусах установлюються передній габаритний ліхтар білого кольору, задній габаритний ліхтар червоного кольору, що є обов`язковим для всіх категорій. При цьому, кількість переднього габаритного ліхтаря становить 2, а заднього 2 або 4. 
Встановлено, що задній покажчик повороту авто жовтий обов`язково для всіх категорій.
Згідно п.2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ст.121 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Приймаючи оскаржене рішення, судом першої інстанції зроблено висновок, що факт сертифікації та первинної реєстрації транспортного засобу свідчить про те, що автомобіль за своїми характеристики відповідає обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів.
При чому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження чи покажчики повороту червоного кольору були встановлені саме заводом виробником або автомобіль був переобладнаний вже після проведення його сертифікації.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно свідоцтво про реєстрацію ТЗ вбачається, що автомобіль, зареєстрований на території України у встановленому законодавством порядку 14 лютого 2025 року.
До участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль (частина 1  статті 29 Закону України «Про дорожній рух»).
Транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів (частина 1  статті 31 Закону України «Про дорожній рух»).
Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді (частина 1  статті 34 Закону України «Про дорожній рух»).
Перша державна реєстрація транспортних засобів в Україні проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану певної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, або відомостями реєстру сертифікатів затвердження типу і виданих виробниками сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів та обладнання. (пункт 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388).
Судом першої інстанції вірно зауважено, що підставою для первісної державної реєстрації імпортованих транспортних засобів є отримання сертифіката відповідності транспортного засобу вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та правил технічної експлуатації.
Факт сертифікації та первинної реєстрації транспортного засобу свідчить про те, що автомобіль за своїми характеристики відповідає обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами зі сертифікації, тому компетентний орган здійснив реєстрацію транспортного засобу.
Разом з цим, в ході судового розгляду, що не заперечується відповідачем, при винесенні оскарженої постанови позивачем не було надано сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам стандартів.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, чи покажчики повороту червоного кольору були встановлені саме заводом виробником або автомобіль був переобладнаний вже після проведення його сертифікації.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на відеозаписи з портативних відеориєстраторів поліцейських, згідно яких, на думку відповідача, вбачається, що на транспортному засобі «FORD FUSION», номерний знак НОМЕР_1 , встановлені задні покажчики повороту червоного кольору.
Між тим, колегія суддів зазначає, що оглянутий відеозапис, який наявний в матеріалах справи, достеменно не відображає, що задній покажчик повороту є саме червоного кольору.
Крім того, відповідачем не зроблено посилання на вказаний вище відеозапис в оскаржуваній постанові у розумінні приписів ст.73 КАС України.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при прийнятті оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн. поліцейським не надано належної оцінки доводам позивача та не вжито всіх заходів для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, відтак, для належного розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, відповідачу необхідно встановити обставини щодо проведення сертифікації автомобіля, яка мала стати підставою для реєстрації в Україні та з`ясувати чи здійснювалося переобладнання попереджувальних приладів автомобіля, а за наслідками оцінки цих доказів прийняти відповідне рішення.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а рішення Іванівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк    О.І. Шляхтицький