ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р.                                                              Справа №914/201/25

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Бонк Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:
від прокуратури – Панькевич Р.В.
від позивача – Темник Н.С.
від відповідача (скаржника) – Ночвай Д.М. (в режимі відеоконференції у Господарському суді міста Києва)

розглянувши апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт” від 16 червня 2025 року
на рішення Господарського суду Львівської області від 20 травня 2025 року (повний текст підписано 26.05.2025), суддя Запотічняк О.Д.
у справі № 914/201/25
за позовом Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури, м. Стрий, Львівська область
в інтересах держави в особі: 
позивача Виконавчого комітету Стрийської міської ради, м. Стрий, Львівська область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт”, м. Київ
про визнання недійсним пункту договору та стягнення заборгованості 48 000,00 грн

встановив:
23 січня 2025 року Перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури       звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Стрийської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт” про визнання недійсним пункту договору та стягнення заборгованості у розмірі 48 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 20 травня 2025 року у справі № 914/201/25 позов задоволено. Суд ухвалив визнати недійсним пункт 3.1 договору № 278/23 від 05.12.2023, укладеного між Виконавчим комітетом Стрийської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт” в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 48 000,00 грн., стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 48 000,00 грн., а також з відповідача на користь Львівської обласної прокуратури 6 056,00 грн  – сплаченого судового збору.
Рішення суду мотивоване тим, що в даному випадку на договір про закупівлю розповсюджується дія пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України       щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання спеціально визначеного товару, а матеріалами справи підтверджується спрямування такого товару на користь військової частини, яка є фактичним кінцевим отримувачем цього товару, тому включення до ціни договору ПДВ суперечить положенням п. 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України. Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання п. 3.1 договору в частині неправомірного включення ПДВ до вартості товару недійсним в силу приписів       статті 215 Цивільного кодексу України, а відтак, і для задоволення позову прокурора в цій частині. Враховуючи наявність підстав для визнання  недійсним п 3.1. договору в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 48 000,00 грн, а також того, що вказана сума ПДВ була перерахована позивачем відповідачу у складі платіжної інструкції № 1241 від 22.12.2023, суд дійшов висновку про те, що вимоги прокурора про стягнення                     48 000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Водночас суд відхилив твердження відповідача про те, що він не був ознайомлений із кінцевою метою придбання товару Виконавчим комітетом Стрийської міської ради через відсутність сертифіката кінцевого споживача, а також посилання на умови договору та тендерної документації позивача, в яких цього не зазначено, оскільки специфіка товару вказує на те, що міській раді, яка не є військовим формуванням, не було доцільно закуповувати приціл для власних потреб, крім того, первинні документи, складені для виконання умов договору, спростовують ці доводи відповідача.
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт” звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 20 травня 2025 року у справі № 914/201/25 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що товар, який був поставлений за договором, не був імпортований спеціально для цієї закупівлі, а був ввезений як звичайний товар зі сплатою ПДВ і згодом проданий позивачу, сертифікат кінцевого споживача не видавався і не міг бути виданий, оскільки в цій операції не було зовнішньоекономічного договору. Водночас стверджує, що приймаючи рішення суд посилається на «Програму матеріально-технічного забезпечення підрозділів ТРО на 2023 рік», що була затверджена позивачем, також посилається на «призначення платежу», вказане в платіжній інструкції №1241 від 22.12.2023., на Акт приймання передачі майна, складений 29.12.2024р., але ці докази не мають значення для справи, оскільки навіть програма забезпечення підрозділів ТРО не є частиною тендерної документації, а платіжна інструкція та Акт приймання передачі товару були підписані вже після того, як відповідач виконав свої зобов`язання по договору і поставив товар позивачу 14.12.2023р. Водночас стверджує, що укладений між сторонами договір не визначає конкретну особу, для якої призначений товар, із перелічених у пп.5 п.32 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ, навпаки, за умовами договору єдиним та безпосереднім отримувачем товару є позивач (п. 2.2. договору). Вказує на те, що суд, приймаючи рішення, не врахував роз`яснення ІПК5419, не надав їй оцінку як доказу та не пояснив, чому не приймає її до уваги. Вважає, що       оскільки пп. 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ не підлягав застосуванню до врегулювання цього спору, відповідно були відсутні підстави визнавати п.3.1 договору частково недійсним (в частині включення ПДВ до ціни товару), якщо визнання п.4.1. договору недійсним було безпідставним, то застосування ст. 1212 ЦК України до даних правовідносин (до вирішення спору між сторонами) не є можливим, оскільки «набуття майна» відповідачем (хоча апелянт і не погоджується, що мало місце набуття майна в частині сплаченого до бюджету ПДВ чи факт завдання шкоди державі) мало правову підставу – норму договору.
Відзиви на апеляційну скаргу від прокурора та позивача до суду не надходили.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).
Судове засідання з розгляду справи в суді апеляційної інстанції, на підставі відповідної ухвали суду, проводилось в режимі відеоконференції з Господарським судом міста Києва – за клопотанням відповідача.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив такі задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 20 травня 2025 року у справі № 914/201/25 та ухвалити нове про відмову в позові, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.
Прокурор та представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 06 жовтня 2023 року до Стрийської міської ради надійшло звернення т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 № 6/8605 про надання допомоги, а саме передати на безоплатній основі, зокрема, коліматорний приціл (у кількості 10 штук).
14 листопада 2023 року Стрийською міською радою були проведені відкриті торги з особливостями, предметом закупівлі яких є (ідентифікатор закупівлі UA-2023-11-13-011564-a).
За результатами вищевказаних торгів 05 грудня 2023 року між Виконавчим комітетом Стрийської міської ради (замовник) та ТОВ “Європа АРМ Спорт”        (виконавець) був укладений договір № 278/23, за умовами якого виконавець зобов`язується поставити замовникові товари приціли коліматорні 38630000-0 Астрономічні та оптичні прилади (зазначені в специфікації, яка містить вказівку на найменування, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю та загальну суму і є невід`ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари (п. 1.1 договору).
Згідно з п. 1.2. договору кількість товарів та модель (за цим договором) відповідно до специфікації (додаток №1).
В матеріалах справи містяться додаток № 1 до договору № 278/23 від 05.12.2023 (специфікація), який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін у справі.
Відповідно до п. 2.1. умов договору, виконавець повинен передати (поставити) замовнику товар (товари), якість яких повинна відповідати стандартам і має бути підтверджена сертифікатом якості чи іншими документами, наявність яких передбачена чинними законодавчими та нормативно-правовими актами України.
Згідно з п. 3.1. договору загальна вартість договору: 288 000,00 грн у тому числі ПДВ       48 000,00 грн відповідно до п. 193.1. Податкового кодексу України.
Згідно з п. 4.1. договору замовник здійснює оплату після отримання товару на підставі виставленого рахунку та накладної. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок учасника протягом 30 робочих днів з дня підписання представниками сторін накладної та рахунку.
Відповідно до п.п. 5.1.-5.4. договору сторони погодили, що строк (термін) поставки (передачі) товарів: до 15 грудня 2023 року. Місце поставки (передачі) товарів: 82400, місто Стрий, вулиця Тараса Шевченка, 71. Поставка товару здійснюється транспортом учасника. Учасник несе відповідальність за збереження цілісності та якості товару при транспортуванні.
Згідно п. 6.1.1. договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлені товари.
Відповідно до п. 6.3.1. умов договору виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт” свої зобов`язання по договору № 278/23 від 05.12.2023 виконало повністю. Факт поставки Виконавчому комітету Стрийської міської ради товару (приціли коліматорні -10 шт.) на загальну суму 288 000,00 грн, в тому числі ПДВ 48 000,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №ЕАОф-48347 від 14.12.2023.
Видаткова накладна підписана та скріплена печатками уповноважених представників сторін.
В матеріалах справи міститься акт прийому-передачі від 29.12.2023, в якому зазначено, що на виконання рішення сесії Стрийської міської ради № 2068 Про затвердження змін до Програми Матеріально-технічне забезпечення підрозділів територіальної оборони на 2023 рік від 26.10.2023, виконавчий комітет Стрийської міської ради передав на безоплатній основі, а військова частина НОМЕР_1 , зокрема, прийняла 10 комплектів прицілів коліматорний; загальна сума передачі складає 288 000,00 грн. Вказаний акт підписаний першим заступником міського голови Стрийської міської ради та командиром військової частини НОМЕР_1 , та скріплений печатками.
Виконавчим комітетом Стрийської міської ради (позивач) згідно платіжної       інструкції № 1241 (внутрішній номер 318514612) від 22.12.2023 була сплачена сума            288 000,00 грн, в тому числі ПДВ 48 000,00 грн з призначенням платежу: 0218240;3110; опл.за придб. приціл (10 компл.) для тероборони; зг. накл. №ЕАОф-48347 від 14.12.2023, дог.№ 278/23 від 05.12.2023 та програми; ПДВ 48 000,00.
Стрийською окружного прокуратурою під час з`ясування наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави встановлено наявність порушень інтересів держави, що полягає у безпідставному отриманні Товариством з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт” бюджетних коштів за поставку прицілів у період дії воєнного стану.
Так, рішенням Стрийської міської ради Львівської області № 2068 від 26.10.2023 затверджено зміни до Програми матеріально-технічного забезпечення підрозділів територіальної оборони на 2023 рік.
Відповідно до Витягу з Програми матеріально-технічного забезпечення підрозділів територіальної оборони на 2023 рік виділено 635 000,00 грн з місцевого бюджету на придбання       забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Прокурор стверджує, що при укладанні договору (05.12.2023), а також під час проведення оплати за придбаний по договору товар (22.12.2023) сторони протиправно домовились про ціну 10 комплектів прицілів коліматорних з урахуванням суми ПДВ, як наслідок з бюджету безпідставно витрачено частину коштів на придбання оптичних прицілів.
Разом з тим, прокурор зазначає, що оскільки договір № 278/23 від 05.12.2023 укладений між Виконавчим комітетом Стрийської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт” в період дії положень пункту 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, відтак, операція з постачання згаданих оптичних прицілів до замовника повинна була здійснюватися без сплати ПДВ. За таких обставин, як стверджує прокурор, сторонами у договорі № 278/23 від 05.12.2023 безпідставно включено до ціни товару 10 комплектів прицілів коліматорних податок на додану вартість, чим порушено пункт 32 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, як наслідок завищено вартість товару на суму 48 000,00 грн.
Прокурор стверджує, що аналізуючи зазначені Положення основною умовою оформлення сертифікату кінцевого споживача є наявність зовнішньоекономічного договору.
В матеріалах справи міститься лист-запит від 19.09.2024 № 14.57/05-42-7063ВИХ-24 скерований до Виконавчого комітету Стрийської міської ради, яким окружною прокуратурою з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді повідомлено про протиправне включення до ціни договору суми ПДВ та безпідставне отримання цих коштів Товариством з обмеженою відповідальністю       “Європа АРМ Спорт”, а також висловлено прохання про інформування прокуратури про те, чи вживатимуться замовником заходи цивільно-правового характеру, спрямовані на стягнення із суб`єкта господарювання безпідставно набутих останнім коштів (ПДВ).
У січні 2025 року Перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури       звернувся до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі: Виконавчого комітету Стрийської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт” про визнання недійсним пункту договору та стягнення заборгованості у розмірі 48 000,00 грн.

Щодо підстав звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі: Виконавчого комітету Стрийської міської ради:
Частинами 1, 3 ст.4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.23 ЗУ “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
Згідно з ч.3 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 ГПК України).
Звертаючись з цим позовом до суду, прокурор зазначає, що порушення інтересів держави в цьому випадку полягає в тому, що договір між позивачем та відповідачем був укладений всупереч вимогам законодавства щодо визначення ціни товару з включенням податку на додану вартість, що призвело до безпідставного витрачання бюджетних коштів.
Поряд з тим, прокурор визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а саме: Виконавчий комітет Стрийської міської ради, як замовника закупівлі. Разом з тим, прокурор зазначив, що Виконавчий комітет Стрийської міської ради самостійно не звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права і не мав наміру цього робити.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову, в порядку, передбаченому    статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 ЗУ “Про прокуратуру”, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).
З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.
У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені можливі порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.
Як вбачається з матеріалів справи, Окружною прокуратурою з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді скеровано до Виконавчого комітету Стрийської міської ради лист-запит від 19.09.2024 № 14.57/05-42-7063ВИХ-24 повідомлено про протиправне включення до ціни договору суми ПДВ та безпідставне отримання цих коштів Товариством з обмеженою відповідальністю       “Європа АРМ Спорт”, а також висловлено прохання про інформування прокуратури про те, чи вживатимуться замовником заходи цивільно-правового характеру, спрямовані на стягнення із суб`єкта господарювання безпідставно набутих останнім коштів (ПДВ). Однак, листом від 21.09.2024 № 03-17/76-2 Виконавчий комітет Стрийської міської ради повідомив окружну прокуратуру про те, що ними направлявся лист до ТзОВ “Європа АРМ Спорт” щодо неправомірно сплачених коштів ПДВ, від них отримано відповіді з відмовою в поверненні даних коштів. У вказаному листі Виконавчий комітет Стрийської міської ради просить Стрийську окружну прокуратуру здійснити представництво інтересів держави в суді, шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Належних заходів для захисту інтересів держави та для усунення порушень позивач не надав, а тому прокурор у порядку статті 23 Закону України “Про прокуратуру”       повідомив про підготовку позову в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Стрийської міської ради, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом № 14.57/05-42-368ВИХ-25 від 13.01.2025.
Вказане свідчить про те, що позивач був обізнаний про виявлені прокурором порушення, однак не вчинили заходів, спрямованих на захист інтересів держави, не зверталися до суду з відповідним позовом з метою стягнення шкоди, а прокурор обґрунтував наявність підстав, передбачених статтею 23 ЗУ “Про прокуратуру”, для звернення до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі: Виконавчого комітету Стрийської міської ради: з огляду на що, судом першої інстанції правомірно прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено спір по суті.

Щодо суті спору:
Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Разом з тим при застосуванні наведених положень статей Цивільного кодексу України слід враховувати, що умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому. Подібний правовий висновок викладений у       постанові Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 910/22319/16.
Судом першої інстанції також враховано, що податок на додану вартість, хоч і включається до ціни товару, однак, не є умовою про ціну (істотною умовою) в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися за погодженням сторін. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 та від 09.06.2022 у справі № 912/1052/21.
Згідно зі ст. 628, 638 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зокрема, при укладенні договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити ціну, яка є істотною умовою господарського договору.
Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч. 5       ст. 180 ГК України).
Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Отже сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.
У даному випадку сторони договору погодили, що у ціну розрахункової одиниці вартості товару включено сплату ПДВ.
Податок на додану вартість визначено у підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України       як непрямий податок, що нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).
Пунктами 30.1 - 30.4, 30.9 ст. 30 ПКУ унормовано, що податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених п. 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Як встановлено судом, в пункті 3.1 договору сторони погодили, що у ціну цього договору включається сплата ПДВ у сумі 48 000,00 грн.
Разом з тим пунктом 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України: товари, кінцевим отримувачем яких відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено правоохоронні органи, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, добровольчі формування територіальних громад, утворені відповідно до законів України, інші суб`єкти, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, підприємства, які є виконавцями (співвиконавцями) державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель, зокрема, тепловізійні біноклі, монокуляри та бінокуляри, прилади нічного бачення (біноклі та монокуляри), що класифікуються у товарних підкатегоріях 8525 89 00 10, 8525 89 00 90 згідно з УКТ ЗЕД.
Таким чином із зазначених вище положень законодавства випливає, що операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товару - монокулярів тепловізійних для забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань, які здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, відносяться до операцій, що звільнені від оподаткування ПДВ.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оборону України" виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують, зокрема, вирішення згідно із законодавством питань, пов`язаних з наданням частинам, установам, навчальним закладам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам службових приміщень і житлової площі, інших об`єктів, здійсненням контролю за їх використанням, наданням комунально-побутових та інших послуг; організацію виробництва і поставки військам підприємствами та організаціями, що належать до комунальної власності, замовленої продукції, енергетичних та інших ресурсів; здійснення інших повноважень у галузі оборонної роботи, передбачених законами.
Зазначені положення кореспондуються зі ст. 36 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Вказані норми законодавства свідчать про те, що позивач відноситься до суб`єктів, які забезпечують у межах відповідних видатків місцевих бюджетів фінансування заходів з оборони, у тому числі військових частин, у зв`язку із чим у період воєнного стану при придбанні тепловізійних біноклів, приладів нічного бачення (біноклів та монокулярів) користується пільгами щодо сплати ПДВ.
Водночас, як встановлено судом, Виконавчий комітет Стрийської міської ради, що не відноситься до військових об`єктів, придбав товар для забезпечення потреб територіальної оборони, відповідно до Програми матеріально-технічного забезпечення підрозділів територіальної оборони на 2023 рік, якою передбачено проведення забезпечення заходів з територіальної оборони, а саме забезпечення Війської частини НОМЕР_1 , спрямованих на захист країни в умовах збройної агресії (збройного конфлікту) чи загрози нападу і в мирний час, забезпечення проведення заходів з мобілізації, сприяння територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки у їхній роботі у мирний час та в особливий період, підвищення ефективності цивільно-військового співробітництва, сприяння обороноздатності та мобілізаційної готовності держави, покращення матеріально-технічного забезпечення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, підрозділів та формувань територіальної оборони.
Тому, з метою реалізації визначених програмою заходів, в листопаді 2023 року Виконавчим комітетом Стрийської міської ради були проведені відкриті торги, предметом закупівлі яких є приціл коліматорний (ідентифікатор закупівлі UA-2023-11-13-011564-a).
Також із платіжної інструкції № 1241 від 22.12.2023 вбачається, що на розрахунковий рахунок ТОВ “Європа АРМ Спорт” позивачем перераховано грошові кошти в сумі 288 000,00 грн з призначення платежу: 0218240;3110; опл. за придб.приціл (10шт.)для тероборони:зг.накл.№ЕАОф-48347 від 14.12.2023, дог.№ 278/23 від 05.12.2023, та програми; ПДВ-48000.00.
Крім того, 29.12.2023 між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 був підписаний акт приймання-передачі окремого індивідуально визначеного майна, відповідно до якого Виконавчий комітет Стрийської міської ради надає матеріальну підтримку у натуральній грошовій формі військовій частині НОМЕР_1 , передавши безоплатно із комунальної власності міської ради у державну власність військовій частині майно, зокрема, приціл у кількості 10шт., а військова частина - прийняла вказаний товар.
Як правильно встановлено місцевим господарським судом, кінцевим отримувачем товару, який зазначений у видатковій накладній № ЕІОф-48347 від 14.12.2023 за договором № 278/23 від 05.12.2023, укладеним між позивачем та відповідачем, є саме Збройні сили України, зокрема Військова частина НОМЕР_1 .
Вказане свідчить про здійснення відповідачем операції з поставки товару, кінцевим отримувачем якого згідно з умовами договору є Збройні Сили України, яка (операція) на період воєнного стану звільняється від оподаткування податком на додану вартість.
Водночас судом першої інстанції правомірно відхилено твердження відповідача про те, що він не був ознайомлений із кінцевою метою придбання товару Виконавчим комітетом Стрийської міської ради через відсутність сертифіката кінцевого споживача, а також посилання на умови договору та тендерної документації позивача, в яких цього не зазначено, оскільки специфіка товару вказує на те, що міській раді, яка не є військовим формуванням, не було доцільно закуповувати приціл для власних потреб, крім того, первинні документи, складені для виконання умов договору, спростовують ці доводи відповідача.
Так, судом першої інстанції правильно зауважено, що в додатках під № 18 долучено копію відповіді військової частини НОМЕР_1 № 7/8527 від 20.12.2024 з додатком, а саме сертифікат кінцевого користувача (споживача) відповідно до якого вказана військова частина є кінцевим користувачем прицілів коліматорних (10 шт.) і такі використовуються з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.
Колегія суддів звертає увагу на той факт, що 29 грудня 2023 року, між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 був підписаний акт приймання-передачі окремого індивідуально визначеного майна, відповідно до якого Стрийська міська рада надає матеріальну підтримку у натуральній грошовій формі військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, передавши безоплатно із комунальної власності селищної ради у державну власність військовій частині майно, а саме приціл у кількості 10 штук, а військова частина - прийняла вказаний товар.
З викладеного вбачається, що кінцевим отримувачем товару, який зазначений у видатковій накладній № ЕІОф-48347 від 14.12.2023 за договором № 278/23 від 05.12.2023, укладеним між позивачем та відповідачем, є саме Збройні сили України, зокрема Військова частина НОМЕР_1 .
Як встановлено судом, вказане свідчить про здійснення відповідачем операції з поставки товару, кінцевим отримувачем якого згідно з умовами договору є Збройні Сили України, яка (операція) на період воєнного стану звільняється від оподаткування податком на додану вартість.
Так, судом першої інстанції правильно зазначено, що в даному випадку на договір про закупівлю розповсюджується дія пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання спеціально визначеного товару, а матеріалами справи підтверджується спрямування такого товару на користь військової частини, яка є фактичним кінцевим отримувачем цього товару, то включення до ціни договору ПДВ суперечить положенням п. 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.
Проте, як вже зазначалося, у п. 3.1 договору сторони включили до ціни вказаного товару суму ПДВ у розмірі 48 000, 00 грн.
З огляду на наведене, п. 3.1 договору в частині неправомірного включення ПДВ до вартості товару підлягає визнанню недійсним в силу приписів статті 215 Цивільного кодексу України, а відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову прокурора в цій частині.
Суд також приймає до уваги ст.217 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Незважаючи на те, що ПДВ у тексті договору включений сторонами до складу ціни товару, однак така домовленість щодо ПДВ не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.
Судом першої інстанції також враховано висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20, відповідно до якої договір може бути визнаний недійсним в частині включення суми ПДВ до вартості товару.
Таким чином невідповідність угоди щодо сплати ПДВ, яку сторони виклали у тексті договору, вимогам чинного законодавства, не тягне за собою недійсність договору в цілому, а з урахуванням ст.217 Цивільного Кодексу України може мати наслідки у вигляді визнання недійсними лише окремих частин договору.
Щодо вимог прокурора про стягнення 48 000,00 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення.
Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України.
Враховуючи викладений вище висновок суду про визнання недійсним п. 3.1 договору № 278/23 від 05 грудня 2023 року в частині включення до вартості товару суми ПДВ у розмірі 48 000,00 грн до загальної вартості договору, а також того, що вказана сума ПДВ була перерахована позивачем відповідачу у складі платіжної інструкції № 1241 від 22.12.2023, колегія суддів вважає обґрунтованим та підставним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 48 000,00 грн на підставі ст.1212 ЦК України.
Водночас колегія суддів відхиляє доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що укладений між сторонами договір не визначає конкретну особу, для якої призначений товар, із перелічених у пп.5 п.32 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ, навпаки, за умовами договору єдиним та безпосереднім отримувачем товару є позивач, оскільки як встановлено судом вище, специфіка товару свідчить про те, що міській раді, яка не відноситься до військових формувань, недоцільно було закуповувати приціли для власних потреб, при цьому первинні документи, складені на виконання умов договору, спростовують такі доводи скаржника.
Як встановлено судом вище, закупівля здійснювалась в рамках Програми матеріально-технічного забезпечення підрозділів територіальної оборони на 2023 рік, якою передбачено проведення забезпечення заходів з територіальної оборони, а саме забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , спрямованих на захист країни в умовах збройної агресії (збройного конфлікту) чи загрози нападу і в мирний час, забезпечення проведення заходів з мобілізації, сприяння територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки у їхній роботі у мирний час та в особливий період, підвищення ефективності цивільно-військового співробітництва, сприяння обороноздатності та мобілізаційної готовності держави, покращення матеріально-технічного забезпечення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, підрозділів та формувань територіальної оборони, з метою реалізації визначених програмою заходів, в листопаді 2023 року Виконавчим комітетом Стрийської міської ради були проведені відкриті торги, предметом закупівлі яких був приціл коліматорний.
Рішення сесії Стрийської міської ради № 2068 “Про затвердження змін до Програми       Матеріально-технічне забезпечення підрозділів територіальної оборони на 2023 рік” від 26.10.2023 є відкритим документом. Торги на закупівлю оголошувалися після звернення т.в.о. комендира військової частини НОМЕР_1 № 6/8605 про надання допомоги, а саме передати на безоплатній основі коліматорний приціл (у кількості 10 штук) та одразу після придбання комплексу останній передано військовій частині, що підтверджується відповідним актом.
Щодо твердження апелянта, що приймаючи рішення, не врахував роз`яснення ІПК5419, не надав їй оцінку як доказу та не пояснив, чому не приймає її до уваги, колегія суддів зазначає, що індивідуальна податкова консультація не створює загальнообов`язкових норм та не має нормативного характеру.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі.
Доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними.
Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:
          Рішення Господарського суду Львівської області від 20 травня 2025 року у справі             № 914/201/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Європа АРМ Спорт” – без задоволення.
          Матеріали справи № 914/201/25 повернути до Господарського суду Львівської області.
          Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 08 вересня 2025 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бойко С.М.

Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.