П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
08 жовтня 2025року                                                                                      м. Київ
 
                                                                                                 Справа №756/2721/24
Апеляційне провадження №22-ц/824/13976/2025
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:            судді-доповідача:                  Соколової В.В.                                                                     суддів:                                    Желепи О.В., Поліщук Н.В.                                               за участю секретаря             Липченко О.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді  Діденко Є.В. 17 червня 2025 року в м. Київ, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Турійської селищної ради про визначення місця проживання дитини і визначення способу участі батька у вихованні дитини,  
 
В С Т А Н О В И В
 
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Турійської селищної ради про визначення місця проживання дитини і визначення способу участі батька у вихованні дитини - залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що позивач ОСОБА_2 , через свого представника, подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, вказане  право позивача передбачене нормами ЦПК України, а тому суд першої інстанції вважав, що наявні підстави для залишення позову ОСОБА_2 без розгляду. 
 
Не погодилась із зазначеним судовим рішенням відповідач ОСОБА_1 , її представником, подана апеляційна скарга, в якій зазначається про порушенням судом норм процесуального права, а висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі є помилковими та передчасними. Представник вказує на те, що судом першої інстанції не була встановлена воля позивача, оскільки заява була подана представником, а сам позивач в судовому засіданні присутній не був. В свою чергу, суд першої інстанції повинен був перевірити, чи відповідає така дія волевиявленню позивача, та роз`яснити йому  процесуальні наслідки залишення його позовної заяви без розгляду.
Позивач та відповідач перебувають на стадії мирних переговорів та бажали укласти мирову угоду, тому залишення без розгляду позовної заяви ускладнить та загальмує процес перемовин, що не відповідає інтересам позивача та відповідача.
Судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали були проігноровані заперечення відповідача та посилання на судову практику.
На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та направити справу до суду першої інстанції. 
 
ОСОБА_2 та його представник правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористались.  
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Лепіха О.П. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у  ній та просили її задовольнити.
ОСОБА_2 та його представник  -  ОСОБА_3 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Служба у справах дітей Виконавчого комітету Турійської селищної ради  направили листа в якому просили розглядати справу за відсутності їх представника.
Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції керуючись положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності. 
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
 
Судом встановлено, що лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.
У вересні 2024 року  ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини і визначення способу участі батька у вихованні дитини.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини і визначення способу участі батька у вихованні дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - залишено без розгляду. 
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року залучено в якості третьої особи Службу у справах дітей Виконавчого комітету Турійської селищної ради.
01 червня 2025 року представник ОСОБА_2 - Маслей І.М. подала до суду першої інстанції заяву про залишення позову без розгляду, в якій вказувала на те, що на момент подання позову позивач керувався висновком Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, однак станом на сьогодні існує ще один висновок Служби у справах дітей Виконавчого комітету Турійської селищної ради, який містить інші результати, у зв`язку із чим позивач вважає продовження розгляду справи - передчасним. Керуючись положеннями ст. 257 ЦПК України просила залишити позовну заяву без розгляду.
17 червня 2025 року на адресу суду першої інстанції від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лепіхіної О.П. надійшли заперечення на заяву позивача про залишення позову без розгляду, в яких представник вказувала на те, що позивач на судових засіданнях не присутній, заява подавалась представником позивача, а не ним особисто, а також воля позивача на залишення позову без розгляду не встановлювалась. Просила відмовити у задоволенні заяви відповідача щодо залишення позовної заяви без розгляду.
Залишаючи заяву представника ОСОБА_2   - адвоката Маслей І.М. суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 , через свого представника, подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, вказане право позивача передбачене нормами ЦПК України, а тому суд першої інстанції вважав, що наявні підстави для залишення позову ОСОБА_2 без розгляду.
 
Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України. Норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності усіх перед законом та судом і у зв`язку з цим обмежувати право на судовий захист.
За положеннями ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, і повинні здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.
Підстави залишення позову без розгляду визначені ст. 257 ЦПК України.
Згідно з п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Відповідно до постанови Верховного Суду у справі №683/1861/19 від 03 лютого 2023 року звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.
Згідно із п. 5 ч. 3 ст.2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність. Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.
Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Суд зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).
 
З наведених обставин вбачається, що до початку розгляду справи по суті позивач за зустрічним позовом   ОСОБА_2  через свого представника подав до суду першої інстанції заяву про залишення позову без розгляду. З ордеру на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Маслей І.М. ОСОБА_2 та витягу з Угоди про надання правової допомоги від 11 серпня 2023 року /т.1 а.с. 122,123/ вбачається, що повноваження адвоката не обмежуються, тобто вона має право від імені та в інтересах ОСОБА_2 подавати заяви, зокрема, про залишення позову без розгляду.
Оскільки, подання заяви про залишення позову без розгляду є правом заявника, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами, таке право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників процесу, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про залишення позову без розгляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не була встановлена воля позивача, оскільки заява була подана представником, а сам позивач в судовому засіданні присутній не був, не була з`ясована думка відповідача, а також залишення без розгляду позовної заяви ускладнить та загальмує процес перемовин щодо укладення мирової угоди, що не відповідає інтересам позивача та відповідача, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки надане позивачу право на подання заяви про залишення позову без розгляду не залежить від думки інших учасників справи та їх права не порушуються. При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду суд не повинен  з'ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотиви, у зв`язку з якими така заява подана.
Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 підтвердив, що заява про залишення позову без розгляду подана через представником - адвокатом Маслей І.М. за його погодженням і відповідає його інтересам.
Таким чином, представником відповідача не зазначено, а колегією суддів не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушені норми процесуального права, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала залишенню без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375,  381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 О.В. Желепа
                                                                                                                        
Н.В. Поліщук

 
Повний текст постанови складений 20 жовтня 2025 року.