ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/25448/21                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Юрков Едуард Олегович

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 листопада 2025 року                                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі представника позивача в режимі відеоконференції Логашкіна С.С., представника відповідача Кошарської А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік ІК МТС" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

                                                           В С Т А Н О В И В:
Рух справи.
08.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістік ІК МТС" (надалі - ТОВ "Логістік ІК МТС")  звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00602760902 від 10.08.2021 та №00602770902 від 10.08.2021.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що фактична перевірка проведена з порушенням порядку її проведення.
Крім того, позивач не згоден з висновками відповідача щодо порушення положень податкового законодавства щодо зберігання пального.
Внаслідок ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва 31.01.2025 вказана справа надійшла на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення №00602760902 від 10.08.2021 та №00602770902 від 10.08.2021.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність спірних рішень.
Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати його, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позиції відповідача у суді першої інстанції. 
Зокрема апелянт наголосив, що ТОВ «ЛОГІСТ ІК МТС» не зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального у Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (далі - СЕАРП СЕ), проте ТОВ «ЛОГІСТ ІК МТС» у перевіряємий  період отримано нафтопродукти для навантаження, розвантаження, зберігання в загальній кількості, що перевищує 1000 кубічних метрів (1 000 000 літрів) на незареєстрований акцизний склад, чим порушено пункт б абзацу 6 п.п.  230.1.2. п. 230.1. ст. 230 ПК України, внаслідок чого було прийнято спірні рішення, які, на думку відповідача, є правомірними. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на правильності висновків суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2025 слухання справи призначено у відкрите судове засідання на 05.11.2025.
У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини справи. 
Судами першої та апеляційної інстанцій           встановлено, що ТОВ "Логістік ІК МТС" зареєстровано 12.01.2011 у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві. Основним видом господарської діяльності є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
За наказом Головного управління ДПС у м. Києві №4539-п від 01.06.2021 «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання» було призначено проведення фактичної перевірки суб`єктів господарювання (згідно з додатками 1-21) тривалістю 10 діб. Перевірку наказано провести з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері ліцензування, виробництва, придбання, зберігання, реалізації, транспортування та обліку пального.
Обґрунтування зазначено:  доповідна записка Управління контролю за підакцизними товарами від 01.06.2021 №1496/26-15-09-02-12.
Згідно з додатком 13 до зазначеного Наказу перевірка здійснювалась відносно ТОВ «ЛОГІСТ ІК МТС», адреса об`єкта м. Київ, проспект Возз`єднання, буд. 21, корп. літера А. кв. приміщення №2, тривалість перевірки 10 діб, дата початку перевірки 09.06.2021.
За результатами зазначеної перевірки було складено акт фактичної перевірки №48469/Ж5/26-15-09-02/37500026 від 22.06.2021, яким було встановлено порушення:
-пункту б абзацу 6 п.п.230.1.2. п.230.1. ст.230 Податкового кодексу України від 02.12.2020 №2775-VІ (зі змінами та доповненнями);
-частини 8 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Не погоджуючись з висновками викладеними в акті фактичної перевірки, позивачем подано заперечення на акт фактичної перевірки №48469/Ж5/26-15-09-02/37500026 від 22.06.2021.
За результатами розгляду зазначених заперечень Головним управлінням ДПС у м. Києві висновки акта фактичної перевірки №48469/Ж5/26-15-09-02/37500026 від 22.06.2021 залишено без змін, а заперечення залишено без задоволення.
На підставі висновків вказаного акту фактичної перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:
-№00602760902 від 10.08.2021 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1 000 000, 00 грн;
-№00602770902 від 10.08.2021 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 500 000, 00 грн.
Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Стаття 19 Конституції України  передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
  Податковий кодекс України  регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно пп.  20.1.9  п.  20.1 Податкового кодексу України  контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки визначено положеннями пункту  75.1. статті 75  та підпункту  20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, при чому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог  підпункту 75.1.3 ПК України  фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Таким чином, фактична перевірка здійснюється лише за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника; фактична перевірка здійснюється з питань наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, до яких віднесено алкогольні напоїв та тютюнові вироби.
Порядок проведення фактичної перевірки визначено  статтею 80 ПК України. 
Так, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (пункт 80.1 ПК України). Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту  20.1.10 пункту 20.1 статті 20  цього  Кодексу  може бути проведена контрольна розрахункова операція (пункт 80.4 ПК України).
Згідно пункту «б» абзацу 2 підпункту 230.1.1 пункту230.1 статті230 ПК України визначено, що платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Згідно абзацу 2 підпункту14.1.6. пункту14.1 статті14 ПК України не є акцизним складом: приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливно роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Норми підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1, 14.1.224 та 14.1.224-1 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, якими визначено поняття акцизних складів, акцизних складів пересувних та їх розпорядників, набули чинності з 01.07.2019, у зв`язку з положеннями  Закону України №2628-VIII від 23.11.2018 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», яким з 01.07.2019 були внесені зміни до законів України та зокрема, до  Податкового кодексу України.
Зазначеними змінами, які набрали чинності з 01.07.2019, Кодекс було доповнено поняттями акцизного складу пересувного і розпорядника акцизного складу пересувного, викладено у новій редакції поняття акцизного складу і розпорядника акцизного складу, розширено визначення платника акцизного податку, змінено порядок реєстрації та роботи акцизних складів, встановлено, що ведення обліку обсягів пального або спирту етилового здійснюється у Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Відповідно до положень, визначених пунктами 22-24 підрозділу 5 розділу XX Кодексу, Систему електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового було також запроваджено лише з 1 липня 2019 року.

Висновки суду.
Таким чином, зі системного аналізу вищенаведених норм закону можна зробити висновок, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності передбачених пунктом  80.2 ст.80 ПК України  підстав для її проведення (правова підстава) та пред`явлення документів, визначених пунктом  81.1 статті 81 ПК України  (формальна підстава).
Матеріалами справи підтверджено, що фактична перевірка ТОВ "Логістік ІК МТС" проведена посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві відповідно до рішення керівника контролюючого органу, а саме на підставі наказу начальника Головного управління ДПС у м. Києві №4539-п від 01.06.2021, на підпункт  80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Проте, зі змісту вказаного наказу відповідача №4539-п від 01.06.2021 вбачається, що цей наказ не має належного обгрунтування, жодним чином не зазначено, що саме зумовило необхідність проведення такої перевірки, наявність (отримання) якої безпосередньо інформації стало приводом для її проведення. 
Зазначення як обґрунтування  - доповідна записка Управління контролю за підакцизними товарами від 01.06.2021 №1496/26-15-09-02-12, не є достатнім приводом для проведення такої перевірки.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ на перевірку не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів відповідачем встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом.
Внаслідок зазначено, фактична перевірка проведена без додержання вимог чинного законодавства щодо підстав проведення таких перевірок.

Щодо інших висновків суду першої інстанції.
Зі змісту акту фактичної перевірки вбачається, що контролюючим органом зроблено висновок, що отримання пального Товариством було зроблено для навантаження - розвантаження, зберігання пального в загальній кількості, що перевищує 1000 кубічних метрів (1 000 000 літрів), на незареєстрований акцизний склад, що підтверджується наданими в ході перевірки первинними документами та базою даних ЄРАН 2019, і це є порушеннням п. «б» абз. 6 п.п. 230.1.2. п. 230.1. ст. 230 Кодексу.
З системного аналізу вишевикладених норм слід зробити висновок, що якщо суб`єкт господарювання, власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (1 000 000 літрів) то такий суб`єкт господарювання зобов`язаний зареєструвати такий акцизний склад.
В акті фактичної перевірки відповідачем зазначено, що за період січень 2020 року - грудень 2020 року ТОВ «Спас Трейд», ТОВ «С.П.А.С. Безпека» та ТОВ «Екон Трейд» здійснили відвантаження Товариству дизельного пального в кількості 1 290 327, 00 літрів.
Проте, якщо аналізувати норми підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1, 14.1.224 та 14.1.224-1 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, якими визначено поняття акцизних складів, акцизних складів пересувних та їх розпорядників, то ці зміни  набули чинності з 01.07.2019.
Крім того, Систему електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового було також запроваджено лише з 1 липня 2019 року.
Тобто, з урахуванням таких змін, перебіг строку для всіх суб`єктів гоподарювання розпочався з 01 липня 2019 року, а саме для виконання вказаної норми закону у податковому законодавстві.
З огляду на такі обставини, суд першої інстанції зробив висновок, що позивачем не порушувались положення п. «б» абз. 6 п.п.  230.1.2. п. 230.1. ст. 230 ПК України, оскільки податковий орган не правильно визначив період перевірки, оскільки перевірка мала проводитися з 01.07.2019 по 01.07.2020, чи з 01.07.2020 по 01.07.2020. 
Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при проведенні перевірки невірно обрано період визначення кількості отриманого позивачем пального для цілей абз. 2 п.п.  14.1.6. п. 14.1. ст. 14 ПК України, а отже відсутні докази щодо порушення позивачем п. «б» абз. 6 п.п.  230.1.2. п. 230.1. ст. 230 ПК України, тому спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними. 
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення судом першої інстанції правильно визнано протиправними і скасовані, оскільки відповідачем не доведено їх правомірність належними та достатніми доказами. 
Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Повний текст виготовлено 10.11.2025.
Керуючись ст.ст.  139,  242-244,  250,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд

                                                    П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 р. - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік ІК МТС" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень- залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.                       

            Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова                                                                      
                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                    В.В. Файдюк