ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9546/25 Справа № 212/1496/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Зімін М. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року                                                         м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді БондарЯ.М.
Суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
сторони
позивач - ОСОБА_1 
відповідач- ОСОБА_2 ,
треті особи: Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Горбенко Інна Василівна, на ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2025 року, постановлену суддею Зіміним М.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 31 липня 2025 року,
УСТАНОВИВ

21 липня 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла заява адвоката Горбенко Ірини Василівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №212/1496/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною.
Так, заявник зазначає, що 07 липня 2025 року Покровським районним судом міста Кривого Рогу ухвалено рішення у справі №212/1496/24 та заявник просив суд ухвалити додаткове рішення у справі на підставі ч.1,2 ст.246 ЦПК України.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2025 року відмовлено адвокату Горбенко Ірині Василівні у поновленні процесуального строку.
Заяву адвоката Горбенко Ірини Василівни про подання суду доказів витрат на правову допомогу залишено без розгляду.
Відмовлено в прийнятті додаткового рішення за заявою адвоката Горбенко Ірини Василівни у цивільній справі №212/1496/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною.
Представник позивача ОСОБА_4 – адвокат Горбенко І.В. оскаржила ухвалу суду в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі адвокат Горбенко І.В., посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстаної, постановленої з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати, повернути провадження за клопотанням про відшкодування витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення за заявою адвоката Горбенко І.В від 21.07.2025 року на розгляд у суд першої інстанції.
При цьому, представник ОСОБА_5 не погоджується з висновком суду першої інстанції, про недоведеність поважності причин пропуску процесуального строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.
При цьому, скаржник зазначає, що амбулаторне лікування - це медична допомога, яка надається пацієнту без його цілодобового перебування у стаціонарі. Воно включає: відвідування лікаря в поліклініці, амбулаторії або кабінеті сімейного лікаря, медичні маніпуляції та процедури, які не потребують госпіталізації, призначення лікування вдома з періодичними контрольними візитами.
Вказує, що у клопотанні про відшкодуванні витрат Кабаку О.Є., відповідач за зустрічним позовом та позивач за первісним позовом ОСОБА_1 користується правовою допомогою адвоката Горбенко І.В., яка з 07.07.2025 року по 17 липня 2025 року перебувала на лікуванні, що підтверджується довідкою про хворобу від 17.07.2025 року. Самостійно позивач ОСОБА_1 складати і обгрунтовувати процесуальні документи для суду не може. Відповідно до норм ЦПК України клопотання подається протягом 5 днів з дня ухвалення судового рішення чи, коли особа отримала судове рішення. Отже, заявлено клопотання до суду першої інстанції поновити строки на звернення з відповідним клопотанням в інтересах позивача з поважних причин (хвороби) та ухвалити додаткове рішення у справі. Довідка надана у додатках до заяви про ухвалення додаткового рішення.
Представник ГорбенкоІ.В. вказує, що, перебуваючи на амбулаторному лікуванні, нею як представником позивача, не виконувалася робота в повному обсязі, як працездатної людини, оскільки більша частина часу приходилася на лікування, приймання ліків, проведення досліджень. Довідка і є належний доказ, що особа має певні хвороби та лікується в певний час, а значить її час примусово без повної госпіталізації буде витрачатися на лікування. Тому відхиляє доводи суду першої інстанції про неповажність такої причини як амбулаторне лікування, оскільки само по собі лікування гарантоване Конституцією України та нормативними актами в сфері МОЗ.
Представник позивача зазначає, що суд не врахував, що обмеження строку без можливості його поновлення суперечить ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд), а ЄСПЛ у справі “Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine” (2010) зазначив, що надмірний формалізм у застосуванні процесуальних строків порушує право на доступ до суду. Оскільки судом першої інстанції відмовлено у поновленні строків та клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу не розглядалося по суті цих витрат та підстави ухвалення додаткового рішення, інших доводів в оскарженні не надаємо.
В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката Горбенко І.В. на ухвалу Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 31.07.2025 про відмову в стягненні судових витрат, представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 – адвокат Амельчишин О.В., посилаючись на законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, просить постановити рішення, яким відмовити в задоволенні апеляційної скарги адвоката Горбенко І.В. та залишити в силі рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у стягненні з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача за первинним позовом ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату послуг ФОП ОСОБА_6 , які вказані представником позивача як судові витрати за правничу допомогу за участь у цивільній справі.
Представник ОСОБА_7 зазначає, що суд першої правильно застосував норми ст.126-127 ЦПК України, оскільки стороною у справі є не представник позивача за первинним позовом адвокат Горбенко І.В., а сам позивач ОСОБА_1 . При цьому за загальним правилом, поважність причин пропуску процесуального строку позивачем не залежить від дій представника, а визначається об`єктивними обставинами, які стали причиною пропуску саме позивачем, а не представником. Хоча представник може подати заяву про поновлення строку та надати докази його поважності, суд поновлює строк лише у випадку, якщо ці обставини є непереборними перешкодами для позивача, що не залежать від його волі. Тобто, незважаючи на наявність представника, саме позивач несе відповідальність за своєчасне вчинення процесуальних дій, а тому, якщо саме у нього були відсутні підстави для пропуску строку, то наявність таких поважних причин у його представника не впливає на обов`язок самого позивача вчинити певні дії у встановлений законом чи судом строк. В свою черугу посилання представника позивача на те, що самостійно позивач Кабак О.Є. начебто складати і обґрунтовувати процесуальні документи для суду не може, не заслуговують на увагу, оскільки законодавство України не пов`язує можливість реалізації своїх прав чи виконання процесуальних обов`язків громадян в залежність від наявності чи відсутності відповідної кваліфікації, якщо громадянин є дієздатною особою.
Так, додана до заяви адвоката Горбенко І.В. довідка без дати та номера не є належним та допустимим доказом непрацездатності фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 як працюючої особи, оскільки не відповідає вимогам Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001 №455 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001 р. за №1005/6196 зі змінами станом на 02.08.2021, згідно п. 1.1. якої тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності, і відповідно до п. 1.2. видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6 (перелічені пункти Інструкції в даному випадку не підлягають застосуванню). Зокрема за приписами підпункту 1.3.4. п. 1.3. Листок непрацездатності видається Особам, які забезпечують себе роботою самостійно (особи, які займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов`язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок).
Отже, єдиним документом підтвердження непрацездатності, як перешкоди для подання заяви про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката, який в даному випадку подав відповідну заяву, є лікарняний адвоката або медичний висновок про непрацездатність, якій складається у будь-якому випадку як відносно працюючої особи, так і особи, яка не працює. Не зважаючи на те, що адвокат Горбенко І.В. так наполегливо наполягає на тому, що вона начебто хворіла, але навіть разом з апеляційною скаргою так і не надала суду висновок про непрацездатність. При цьому будь-якого порушення її прав при цьому не могло відбутися, оскільки відповідно до Інструкція щодо оформлення медичного висновку про тимчасову непрацездатність (МВТН) полягає в тому, що лікар у закладі охорони здоров`я формує цей електронний документ у системі. Після його створення пацієнт отримує SMS-повідомлення, а висновок відображається на порталі Дія та в особистому кабінеті на порталі Пенсійного фонду України. Перевірити дані про медичний висновок можна на порталі "Дія" або в особистому кабінеті на порталі Пенсійного фонду України. Крім того, відповідно до п.12 Наказу МОЗ України ід 1 червня 2021 №1066 «Деякі питання формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проведення їхньої перевірки» у випадку, коли громадянину, для якого сформовано медичний висновок про тимчасову непрацездатність в установленому законодавством порядку, необхідно пред`явити інформацію про наявність такого медичного висновку, така інформація може надаватися (перевірятися) за місцем вимоги з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Портал Дія». Отже на порталі Дія відображаються не самі лікарняні, а інформація про медичний висновок тимчасової непрацездатності (МВТН), а саме: тип висновку, дату його створення, номер документа, медичний заклад, що його видав, також строк дії МВТН, відомості про те, за якими критеріями був перевіриний висновк, а саме РНОКПП особи чи серія, номер та дата видачі паспорта. Ні діагноз, ні анкетні дані особи при цьому у висновку не зазначаються. Оскільки адвокат Горьбенко І.В. має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Едектронний суд ЄСІТС, то відомості про її РНОКПП наявні у вказаній системі та підсистемі, а отже, адвокат Горбенко І.В. дотепер має можливість сформувати такий висновок на потрталі Дія та надати його суду, якщо вона дійсно «хворіла». Крім того, адвокат Горбенко І.Н. мала можливість вчасно подати докази понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, оскільки вочевидь стан її здоров`я дозволяв не тільки відправити документи через підсистему Електронний суд, але і відвідувати судові засідання в судах, беручи в них участь безпосередньо в судовому засіданні. Так, адвокат Горбенко І.В. з 15.00 годин 16.07.2025 приймала участь, перебуваючи безпосередньо в приміщенні Покровського районного суду м. Кривого Рогу під час розгляду вказаним судом цивільної справи №212/6554/21 за позовом до ОСОБА_8 , представником якого є адвокат Горбенко І.В.
Також, наскільки відомо, адвокат Горбенко І.В. під час так званого «амбулаторного лікування», яке перешкодило їй вчасно подати до суду докази витрат на правничу допомогу, не зважаючи на «можливу шкоду своєму здоров`ю», приймала участь в інших судових засіданнях в судах м. Кривого Рогу, зокрема 16.07.2025 адвокат Горбенко І.В. безпосередньо перебувала в приміщенні Покровського районного суду м. Кривого Рогу у справі №212/6554/21. ОСОБА_7 вказує, що бачив її в приміщенні вказаного суду, та перевіривши інформацію, розміщену на сайті вказаного суду, з`ясував, що у вказаний день о 15.00 годин відбулося засідання у вказаній справі за участю адвоката Горбенко І.В. і судом за участю останньої була постановлена ухвала.
Крім того, під час так званого «амбулаторного лікування» ОСОБА_6 надсилала процесуальні документи до Дніпропетровського господарського суду. Зокрема у справі №904/3328/25 адвокат Гобенко І.В., як представник позивача ФОП ОСОБА_9 , надіслала до вказаного суду 14.07.2025 за допомогою системи «Електронний суд» заяву щодо усунення недоліків позовної заяви (вх. суду №29367/25 від 07.07.2025). Тому апеляційна скарга адвоката Горбенко І.В. не підлягає задоволенню і відповідно не підлягає поновленню адвокату Горбенко І.В. строк на подання до суду доказів витрат на правничу допомогу та заяви про постановлення додаткового рішення.
Так, відповідно до змісту заяви, договору про надання правової допомогу №1602 від 04.09.2023, з додатковою угодою від 04.09.2023, вказаний договір укладений позивачем за первинним позовом ОСОБА_1 не з адвокатом, а з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 . Те ж саме стосується і Акту від 01.07.2025 і квитанцій про оплату. Крім того в квитанціях відсутній підпис ОСОБА_1 . У виписці з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань відсутні відомості про те, що ФОП ОСОБА_6 остання також здійснює незалежну професійну діяльність, та не надано іншого документа на підтвердження зазначеної обставини, оскільки це передбачено пп. 3 п. 6.7 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Мінфіну України від 09.12.2011 №1588 зі змінами. В свою чергу згідно ст.13 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є само зайнятою особою. Крім того, витрати на юридичні послуги, надані іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст.137, ч. 7 ст.139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК. Таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 31.05.2023 у справі №757/13974/21.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається ухвала визначена у п.10 ч.1 ст.353 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07 липня 2025 року Покровським районним судом міста Кривого Рогу ухвалено рішення у справі № 212/1496/24, яким первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення. Самостійний позов третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення.
У судових дебатах адвокатом Горбенко І.В. заявлено про неможливість подати докази витрат на правничу допомогу та подання їх до суду по порядку ст.246 ЦПК України.
21 липня 2025 року адвокат Горбенко І.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача за зустрічним позовом та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на користь позивача за первинним позовом витрати на правову допомогу в розмірі 34000 грн. солідарно. На підтвердження витрат адвокат Горбенко І.В. надала до заяви докази оплати витрат на надання правової допомоги. Також адвокат Горбенко І.В. вказує, що з 07.07.2025 по 17.07.2025 перебувала на лікуванні, у зв`язку з чим просила суд поновити строки на звернення до суду з відповідним клопотанням.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення по судовим витратам, представник позивача за первісним позовом посилалася на перебування на лікуванні.
Так, суду надано довідку ФОП ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_6 перебувала на амбулаторному лікуванні з 07.07.2025 по 17.07.2025.
Суд першої інстанції, відмовляючи представнику позивача Горбенко І.В. у поновленні строку на подачу заяви та доказів, понесених судових витрат позивачем, виходив з того, що позивачем за первісним позовом не доведено поважності причин пропуску строку на подання доказів суду, а тому враховуючи те, що докази оплати витрат на надання правової допомоги подано позивачем за первісним позовом до суду з пропуском п`ятиденного строку їх подання до суду, останні не приймаються судом.
При цьому, суд зазначив, що сама по собі та обставина, що ОСОБА_6 проходила курс амбулаторного лікування, не свідчить про поважність причин пропуску строку подачі до суду відповідної заяви. Необхідно довести, що лікування було настільки серйозним, що унеможливлювало вчинення процесуальних дій у встановлений строк.
Суд звернув увагу на те, що ОСОБА_6 не надано суду доказів того, що отримане нею лікування призвело до її тимчасової непрацездатності, що в свою чергу унеможливлювало вчинення останньою процесуальних дій у встановлений законом строк.
Окрім цього, положення частини восьмою статті 141 ЦПК України передбачають право сторони по справі подати до суду відповідні докази витрат на правову допомогу у встановлений законом строк. Отже відповідні докази витрат на правову допомогу могли бути надані не тільки представником позивача за первісним позовом, а і самим позивачем ОСОБА_1 . Водночас сторона позивача за первісним позовом не зазначає поважності неподання відповідних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу у встановлений законом строк позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 .
Оскільки позивачем за первісним позовом не подано відповідних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу протягом встановленого строку заява адвоката Горбенко І.В. залишається без розгляду, а тому відсутні підстави для прийняття додаткового рішення у справі.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами Горбенко І.В., викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.
За статтею 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15.
За частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Судом встановлено, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі подана до суду адвокатом Горбенко І.В. 21 липня 2025 року, тобто з пропуском 5-ти денного строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, представник позивача за первісним позовом посилалася на перебування на лікуванні.
Так, суду надано довідку ФОП ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_6 перебувала на амбулаторному лікуванні з 07.07.2025 по 17.07.2025.
Суд першої інстанції зазначив, що сама по собі та обставина, що ОСОБА_6 проходила курс амбулаторного лікування, не свідчить про поважність причин пропуску строку подачі до суду відповідної заяви. Необхідно довести, що лікування було настільки серйозним, що унеможливлювало вчинення процесуальних дій у встановлений строк. Судом звернуто увагу на те, що ОСОБА_6 не надано суду доказів того, що отримане нею лікування призвело до її тимчасової непрацездатності, що в свою чергу унеможливлювало вчинення останньою процесуальних дій у встановлений законом строк.
Окрім цього, як правильно зазначив суд першої інстанції, положення частини восьмої статті 141 ЦПК України передбачають право сторони по справі подати до суду відповідні докази витрат на правову допомогу у встановлений законом строк. Отже, відповідні докази витрат на правову допомогу могли бути подані не тільки представником позивача за первісним позовом, а і самим позивачем ОСОБА_1 .
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність представником позивача ОСОБА_6 поважності причин пропуску процесуального строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення по витратам на правничу допомогу з поданням доказів цих витрат у встановлений законом строк.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені у заяві причини пропуску встановленого законом строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення, є неповажними, такими, що виключають підстави для поновлення строку на подання такої заяви та відповідно є підставою в порядку частини другої статті 126 ЦПК України для залишення такої заяви без розгляду.
Таким чином, колегія суддів перевіривши доводи представника позивача Горбенко І.В., викладені в апеляційній скарзі, зіставивши їх з наявними у справі доказами, дійшла висновку, що суд першої інстанції, встановивши наявність підстав для відмови у поновлені пропущеного строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення з подачею відповідних доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, правильно залишив таку заяву без розгляду, що повністю відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20 (провадження №14-25цс24).
Керуючисьст.ст.367,368,374,375,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Горбенко Інна Василівна залишити без задоволення.
Ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 07 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: