ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5697/25 Справа № 202/3389/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л.П. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
       головуючого – Пищиди М.М.
       суддів – Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.
       за участю секретаря судового засідання – Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

       Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна – задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку розподілу судових витрат – 11 401 гривень 25 коп.
       Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 6395 грн. 00 коп.
       Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору та витрат на правничу допомогу, а також стягнення на користь держави судового збору скасувати та в цій частині ухвалити нову рішення, яким стягнути в порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір та витрати на правничу допомогу.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.
       Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року у цивільній справі №202/3389/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, позов ОСОБА_2 задоволено частково, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
       В порядку поділу спільного майна подружжя визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .
       Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 64,1 кв.м, житлова площа 43,2 кв.м.
       Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль марки «SUBARU OUTBACK», 2012 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2457 см.куб та визнано, що ідеальні частки у порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 становлять 1/2 частки за кожним.
       Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мотоцикл марки «HONDA CB 600F», 2009 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , об`єм двигуна 599 см.куб. та визнано, що ідеальні частки у порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 становлять 1/2 частки за кожним.
       В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
       В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 64,1 кв.м., житлова площа 43,2 кв.м.
       В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
       Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в розмірі 1598,75 грн.
       Ухвалюючи рішення в частині правничої допомоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, то вони підлягають взаємному заліку, та відповідно в порядку розподілу судових витрат по справі з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 у розмірі 11401,25 грн.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
       Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
       Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
       1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
       2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 визначено ціну позову 519750,00 грн. та сплачено 7619,90 грн. судового збору за вимогу майнового характеру 5197,50 грн. та за дві вимоги немайнового характеру 2422,40 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2025 року майнові вимоги позивача задоволено, а в задоволенні вимог немайнового характеру відмовлено. Отже відшкодування підлягають судові витрати за вимоги майнового характеру в розмірі 5197,50 грн.
       Судом при ухвалені зазначеного рішення стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в розмірі 1598,75 грн., тобто додатково підлягає стягненню з ОСОБА_1 3598,75 грн.
        ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя заявлено вимоги щодо визнання права власності за ОСОБА_2 на рухоме майно вартість якого становить 639500,00 грн., однак судовий збір ним сплачено не було, в задоволенні позовних вимог в цій частині позову відмовлено, тому підлягає стягненню на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 6395,00 грн.
       Щодо витрат на правничу допомогу, судом прийнято до уваги, що позивачем за основним позовом та позивачем за зустрічним позовом при подачі позовних заяв було заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, відповідно позивачем за основним позовом ОСОБА_2 в розмірі 23000,00 грн., та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 в розмірі 35000,00 грн.
       З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та адвокатом Доманським В.П. 20 грудня 2023 року укладений Договір про надання правової допомоги №20/12-001.
       Додатковою угодою № 1 від 15.01.2024 року до Договору про надання правової допомоги №20/12-001 від 20.12.2023 року за надання правової допомоги щодо захисту та представництва інтересів замовника в суді першої інстанції замовник сплачує адвокату послуги з правової допомоги (гонорар) у розмірі 23000,00 грн. Обсяг правових послуг та їх вартість: підготовка та подання до суду позовної заяви -7000,00 грн.; підготовка та надання до суду заяв по суті спору, клопотань та заяв процесуального характеру, із розрахунку 1 процесуальний документ -1500,00 грн., орієнтована кількість документів 4- 6000,00 грн.; представництво інтересів позивача в суді першої інстанції із розрахунку 10 судових засідань (1 судове засідання -1000,00 грн.) -10000,00 грн.
       Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №20/12-001 від 20.12.2023 року та додаткової угоди №1 від 15.01.2024 року до договору про надання правової допомоги 20/12-001 від 20.12.2023 року складеним 20.02.2025 року між ОСОБА_2 і адвокатом Доманським В.П., адвокатом в повному обсязі були надані замовнику послуги з правової допомоги щодо захисту та представництва інтересів замовника в суді першої інстанції щодо підготовки, подачі, супроводження тощо позовної заяви про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , цивільна справа №202/3389/24. Загальна вартість наданих послуг складає 23000,00 грн. Відповідно до акту приймання -передачі грошових коштів від 15 січня 2024 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 23000,00 грн.
       Як вбачається із матеріалів справи адвокатом Доманським В.П. були надані замовнику послуги з правової допомоги щодо захисту та представництва інтересів замовника в суді першої інстанції щодо підготовки, подачі, супроводження позовної заяви, цивільна справа №202/3389/24, які оцінено в розмірі 13000,00 грн. Однак адвокатом Доманським В.П. прийнято участь лише у 7 судових засіданнях, а не в 10, тому сума становить 7000,00 гривень.
       Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. 00 коп.
       22.03.2024 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським бюро «Віталія Смагіна», в особі керуючого бюро Смагіна В.Г. (Виконавець) укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги.
       Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 22.03.2024 року виконавець зобов`язується надати клієнту правничу (правову) допомогу під час розгляду судової справи №202/3389/24 про поділ майна подружжя, а Клієнт – оплатити виконавцю гонорар у фіксованому розмірі 35000,00 грн. (п.1).
       Гонорар за цією Додатковою угодою сплачується після підписання акту про надання правничої (правової) допомоги протягом 7 календарних днів на вимогу виконавця ( п.3).
       21.05.2025 року між Адвокатським бюро «Віталія Смагіна» та ОСОБА_1 підписано Акт №1 про надання правничої (правової) допомоги відповідно до якої сума наданої правничої допомоги складає 35000,00 грн.
       Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35000 грн. 00 коп.
       Враховуючи вищевикладене, наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований факт надання сторонам правничої допомоги та оскільки вимоги сторін є однорідними, то вони підлягають взаємному заліку, та відповідно в порядку розподілу судових витрат по справі з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 – 11401,25 грн. (35000,00 грн. – 23598,75 грн.).
       Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
       Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2025 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Вступна та резолютивна частини постанови проголошені “08” жовтня 2025 року.
       Повний текст постанови складено “09” жовтня 2025 року.
       Судді: