Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       15 жовтня 2025 року                                          м. Рівне

       Справа № 571/89/25
       Провадження № 33/4815/462/25

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на шість років. 
З постанови суду слідує, що 12 січня 2025 року о 18 год. 00 хв. на автодорозі Т-18-14 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Mercedes Benz Atеgo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.1, п. 12.1 Правил дорожнього руху.
При цьому, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем марки "Renault Megane" д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною, необгрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування всіх обставин події. Доводить, що у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував автомобілем Рено Кенгу д.н.з. НОМЕР_1 , однак він не має будь-якого відношення до вказаного автомобіля. Вважає, що суд першої інстанції не мав повноважень встановлювати наявність описки в протоколі щодо марки транспортного засобу, і на його думку, суд не вправі був притягувати його адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вказує, що на даний час він оскаржує постанову Малинського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 126 КУпАП в апеляційному порядку, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити і поновити строк на апеляційне оскарження постанови, пропущений з поважних причин, оскільки копію постанови суду отримано 23 квітня 2025 року. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга – відхиленню. 
Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.
Згідно ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 12.1, 13.1 ПДР.
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1 ПДР). 
Відповідно до п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно схеми місця ДТП від 12 січня 2024 року, складеної за участі водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дорожньо - транспортна пригода мала місце на автодорозі Т18-14. Автомобіль Mercedes Benz Atеgo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 рухався попереду, а автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 рухався позаду та допустив зіткнення з транспортним засобом Mercedes Benz Atеgo д.н.з. НОМЕР_2 . Зіткнення транспортних засобів відбулося на одній смузі під час руху транспортних засобів у попутному напрямку (а.с. 5, 6).
Згідно даних схеми місця ДТП, автомобілі зазнали механічних пошкоджень. 
У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 12 січня 2025 року о 18 год. 00 хв. він керував автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , яким з`їхав з автодороги Київ-Ковель-Ягодин, і рухався в напрямку смт. Рокитне зі швидкістю 70 км./год. Не врахував дорожньої обстановки, стану дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався попереду – Mercedes Benz Atеgo д.н.з. НОМЕР_2 , в`їхавши в задню частину Mercedes Benz Atеgo (а.с. 7).
У письмових поясненнях ОСОБА_2 вказав, що 12 січня 2025 року о 18 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем Mercedes Benz Atеgo д.н.з. НОМЕР_2 (вантажний фургон), їхав зі сторони автодороги Київ-Ковель-Ягодин в напрямку смт. Рокитне. В цей час в задню частину його транспортного засобу в`їхав автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 (а.с. 8).
Згідно відеозапису, після прибуття патрульної поліції ОСОБА_1 підтвердив, що гальмував, однак дорога була слизькою, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом, що їхав попереду (відеофайл 0001).
Апеляційний суд бере до уваги письмові пояснення учасників ДТП та відеоматеріали, які повністю узгоджуються між собою, та підтверджують, що керуючи автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан дорожнього покриття, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля, що рухався попереду – Mercedes Benz Atеgo д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів.
Виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, місця зіткнення та характеру пошкоджень автомобілів і механіки їх виникнення, наданих учасниками ДТП пояснень, враховуючи відеоматеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_1 , який порушив п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням ДТП. 
З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи ОСОБА_3 про те, що у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував автомобілем Рено Кенгу д.н.з. НОМЕР_1 , до якого він не має відношення, як на підставу незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не є переконливими, оскільки наявні в матеріалах справи докази «поза розумним сумнівом» підтверджують винуватість ОСОБА_1 у ДТП.
При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено, що в протоколі помилково зазначено марку автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , як Рено Кенгу, так як всі інші наявні в матеріалах справи докази, в тому числі, й письмові пояснення апелянта, підтверджують, що ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , що зазначено і в п. 5 протоколу.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №219403 від 12 січня 2025 року слідує, що 12 січня 2025 року о 18 год. 00 хв. на автодорозі Т-18-14 водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п. 2.1 "а" ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП).
Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №219403 від 12 січня 2025 року (а.с. 27), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 7), довідкою старшого інспектора сектору адміністративної практики ВВЗГ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області Михайла Маринича (а.с. 29), витягом з Інформаційного порталу «Адмінпрактика» (а.с. 29), відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції. 
З наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку з тим, що він не пред`явив посвідчення водія (відеофайли 0005, 0006). 
З довідки старшого інспектора сектору адміністративної практики ВВЗГ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області Михайла Маринича слідує, що відповідно до запиту ІПНП підсистеми «Адмінпрактика», відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову серії ДП18 №759990 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами на 07 років постановою Малинського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2024 року. Крім того, вказано, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 24.06.2023 року. Статус документу – підлягає вилученню. 
Апелянтом долучено до матеріалів справи постанову Житомирського апеляційного суду від 25 червня 2025 року в справі № 283/1575/24, якою постанову Малинського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП скасовано і закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що лише постанова Житомирського апеляційного суду від 25 червня 2025 року в справі № 283/1575/24 не може бути підставою для закриття провадження у даній справі щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на наступне.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 26 березня 2025 року в справі № 571/1712/24 встановлено, що постановою Бородянського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року у справі №939/12/24 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років 06 місяців 24 дні, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року і набрала законної сили.
Відтак, на момент складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 12 січня 2025 року в даній справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 є чинним судове рішення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП протягом року до вчинення ним адміністравного правопорушення 12 січня 2025 року в даній справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И ЛА:
Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження. 
Постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська