ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/14600/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року (суддя Ніколайчук Світлана Василівна) в адміністративній справі 
за позовом    ОСОБА_1   
до   Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області                   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1    звернувся  до суду з позовом, в якому просить:   визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 17.04.2025 № 047050030880; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 11.10.1983 по 04.10.1984, з 15.01.1985 по 28.08.1987, з 21.09.1987 по 01.02.1993 за архівними довідками від 19.02.2025 № Р-21/2-09/170, № Р-21/2-09/171, від 11.02.2025 № Р-21/2-09/150; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 09.04.2025.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025  року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області     подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що   ОСОБА_1 09.04.2025  звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Названа заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, яким прийнято рішення від  17.04.2025 № 047050030880 про відмову в призначенні ОСОБА_1      пенсії,  оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу.
Згідно з названим рішенням вік заявника 60 років,  страховий стаж становить 25 років 8 місяців 12 днів. Не працює.  
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи: 
- за архівними довідками від 19.02.2025 № Р-21/2-09/170, № Р-21/2-09/171 з 15.01.1985 по 28.08.1987, з 21.09.1987 по 01.02.1993, оскільки в довідках відсутня дата народження заявника; 
- за архівною довідкою від 11.02.2025 № Р-21/2-09/150 з 11.10.1983 по 14.10.1984, оскільки в довідці відсутня дата наказу про прийняття на роботу. 
Вважаючи протиправним  таке рішення,   ОСОБА_1 звернувся  до суду з цим позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам сторін, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Досягнення позивачем віку для призначення пенсії не є спірним в даній справі.
Спірним залишається питання щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 11.10.1983 по 04.10.1984, з 15.01.1985 по 28.08.1987, з 21.09.1987 по 01.02.1993 за архівними довідками від 19.02.2025 № Р-21/2-09/170, № Р-21/2-09/171, від 11.02.2025 № Р-21/2-09/150.
Суд апеляційної інстанції зазначає, відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж – період  (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий     стаж     обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог     цього  Закону     за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності     цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до     стажу     роботи для призначення     пенсії     до набрання чинності     цим  Законом, зараховуються до страхового     стажу     в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених     цим Законом.
Закон № 1058-IV  набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися  Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII  (далі -    Закон № 1788-XII).
Відповідно до  статті 56 Закону №    1788-ХІІ  до стажу роботи для призначення пенсії зараховується, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або  за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У цій справі трудова книжка позивача не містить записів роботи у спірний період, єдиним доказом його роботи є архівні довідки від 19.02.2025 № Р-21/2-09/170, № Р-21/2-09/171, від 11.02.2025 № Р-21/2-09/150.
У позовній заяві позивач зазначає, що попередню трудову книжку було втрачено, оскільки підприємства, де працював позивач, було ліквідовано внаслідок процедури банкрутства, у дублікат трудової книжки не внесли відомості щодо загального стажу його роботи. Таким чином, періоди трудової діяльності підтверджувались позивачем архівними довідками.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 № 295/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.03.2015 за № 251/26696, затверджено Порядок виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів) (надалі - Порядок № 295/5).
Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 295/5 передбачено, що архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. Відомості про роботу в різних установах надаються в одній довідці.
Підставою для оформлення архівної довідки про підтвердження трудового стажу є накази (за відсутності наказів з особового складу можуть бути використані накази з основної діяльності), особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відмітки про періоди роботи.
Наявні в особових справах аркуші з обліку кадрів, анкети, автобіографії, власноручно заповнені фізичною особою, на яких відсутні відмітки відділу кадрів про перевірку наведених у них відомостей за оригіналами документів або довідками, не можуть бути підставою для оформлення архівних довідок про підтвердження трудового стажу.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 295/5 до архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим  постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.
Згідно з пунктами 10, 11 розділу ІІІ Порядку № 295/5 невідповідність окремих відомостей, що містяться в документах архіву, даним, викладеним у запиті, не може бути перешкодою для внесення їх до тексту архівної довідки, якщо інша документна інформація не залишає сумніву у тотожності особи чи певних фактів.
Прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами «так у документах».
Відповідно до довідки № Р-21/2-09/170 від 19.02.2025, яка видана Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, наказом від 14 січня 1985 року № 14-к по Дніпродзержинській автобазі № 3 Дніпропетровського виробничого автомобільного управління « ОСОБА_2 » (так у документі), рік народження не вказаний, прийнятий слюсарем по ремонту автомобілів 1 розряду автомайстерень з 15 січня 1985 року. Наказом від 28 серпня 1987 року № 183-к по Дніпродзержинській автобазі Дніпропетровського виробничого автомобільного управління « ОСОБА_2 » (так у документі) звільнений з посади слюсаря по ремонту автомобілів 2 розряду автомайстерень з 28 серпня 1987 року за власним бажанням, ст. 38 КЗп УРСР. Примітка: особові карти ф.П-2 на довго строкове зберігання до архівного управління не надходили. Підстава: ф.ОС-462, оп.1-ос, спр. спр. 29,32 (накази з особового складу). 
Відповідно до довідки № Р-21/2-09/171 від 19.02.2025, яка видана Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, наказом від 23 вересня 1987 року № 72-к по Дніпродзержинській меблевій фабриці Дніпропетровського виробничого деревообробного об`єднання «Дніпропетровськдерево» « ОСОБА_2 » (так у документах), рік народження не вказаний, прийнятий на посаду акумуляторника 3 розряду відділу головного механіка з 21 вересня 1987. Наказом від 01 лютого 1993 року № 10-к Дніпродзержинській меблевій фабриці Дніпропетровського виробничого деревообробного об`єднання «Дніпропетровськдерево» « ОСОБА_2 » (так у документі) звільнений з посади станочника цеху № 1 з 01 лютого 1993 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Примітка: особові карти ф.П-2 на ОСОБА_3 у фонді відсутня.  Підстава: ф.ОС-686, оп.1 (ос), спр.спр. 19,25 (накази з особового складу).
Відповідно до довідки № Р-21/2-09/150 від 11.02.2025, яка видана Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, розпорядження № 359 (дата не вказана) по Дніпродзержинському  спеціалізованому управлінню тресту «Дніпродомнаремонт» « ОСОБА_2 » (так у документах), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий монтажником 3 розряду монтажної дільниці з 11 жовтня 1983 року. Розпорядженням від 10 жовтня 1984 року № 368 по Дніпродзержинському  спеціалізованому управлінню тресту «Дніпродомнаремонт» « ОСОБА_2 » (так у документах) звільнений 04 жовтня 1984 року за власним бажанням. Підстава: ф. ОС-698, особова картка ф.П-2.
Дослідивши подані позивачем довідки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані документи оформлені належним чином, а їх зміст містить підтвердження стажу роботи позивача у спірні періоди.
З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року в адміністративній справі № 160/14600/25  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з 06 листопада  2025  року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 06 листопада  2025  року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров