ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року                                                                      Справа № 902/1014/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Крейбух О.Г. ,  суддя Коломис В.В. 

при секретарі судового засідання Новак С.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 (повний текст - 23.04.2025) у справі №902/1014/23 (суддя Лабунська Т.І.)
за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,  РНОКПП НОМЕР_1 ) 
про неплатоспроможність

за участю представників:
ОСОБА_1 – адвокат Тарасов С.О. (поза межами приміщення суду);

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23 відмовлено в задоволенні заяви арбітражного керуючого Приходька Д.В. від 04.04.2025 (вх.№01-36/399/25 від 04.04.2025)  про продовження строку на подання плану реструктуризації боргів у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 на три місяці. Відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 06.04.2025 (вх.№01-36/406/25 від 07.04.2025)  про продовження процесуального строку на три місяці для виконання пункту 5 ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.02.2025 у справі №902/1014/23. Закрито провадження у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,  РНОКПП НОМЕР_1 ), в т.ч. провадження по заяві ОСОБА_2 про визнання кредитором у справі. Припинено дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.04.2024 у справі №902/1014/23. Припинено повноваження арбітражного керуючого Приходька Д.В., як керуючого реструктуризацією боржника – ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з винесеною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.
В скарзі апелянт-1 звертає увагу, що у справі №902/1014/23 за ініціативою боржника була проведена судово оціночно-будівельна та судово оціночно–земельна експертизи, за результатами якої встановлена дійсна вартість майна 10905367,00 грн = (9197467,00 грн (дійсна вартість квартир, нежитлових приміщень) + 1707900,00 грн (земельної ділянки)), яке незаконно вибуло із володіння боржника.
У проміжок часу з 01.08.2023 по 24.01.2024 оскарження боржником до Верховного Суду судових рішень про відмову у відкритті провадження у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність, із володіння боржника незаконно вибуло коштовне майно, яке було включено боржником у проект плану реструктуризації боргів, що було подано разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Так, майно боржника дійсною вартістю 10905367,00 грн було продано 21.09.2023 за ціною 3370446,93 грн, що у майже 3 рази дешевше. Натомість заявлений розмір вимог кредиторів у справі №902/1014/23 складає – 7791023,66 грн.
Стверджує, що у справі №902/1014/23 боржник діяв добросовісно, і розумно, адже виявляв волю щодо проведення розрахунків з усіма кредиторами, і може це зробити за рахунок свого майна у процедурі реструктуризації та/або процедурі погашення боргів.
Апелянт-1 вважає, що місцевий господарський суд допустив порушення норм процесуального права: ст.ст.11, 13, 73-79, 86, ч.4 ст.236 ГПК України, та недотримався норм матеріального права: ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1, ч.2 ст.6, п.2 ч.2 ст.122, ч.7 ст.123, ч.11 ст.126, ст.128, ч.1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», і був не справедливим.
За доводами апелянта-1, місцевий господарський суд не встановив наявність в матеріалах справи №902/1014/23 доказів того, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, або, що майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами; що боржник здійснював витрати, які б перевищували 30 розмірів мінімальної заробітної плати на відповідний рік при поданні декларації на поїздки за кордон чи вчиняв дії щодо дарування боржником цінних речей менш ніж за 3 роки, що передували даті подання заяви про неплатоспроможність; а також, що судовим рішенням, яке набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.
Поза увагою місцевого господарського суду залишилося також те, що згідно відомостей про майно боржника, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.07.2023 №340476041 у боржника наявне інше нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_2 .
Тобто у приватній власності боржника перебуває 12 квартир, загальною площею – 2046,6 кв.м. Загальна орієнтовна вартість майна боржника станом на 14.04.2025 складає 1637280,00 дол.США (2046,6кв.м * 800,00 дол.США / 1 кв.м.), що за курсом НБУ складає – 67750636,00 грн. 
Тому боржник вважає, що майно може бути продано у межах даної справи, і погашені вимоги кредиторів, так як вартість майна боржника майже у десять раз перевищує визнані у даній справі грошові вимоги кредиторів.
Також звертає увагу, у боржника станом на 14.04.2025 (день постановлення оскаржуваного судового рішення) на банківському рахунку відкритому у АТ «Приватбанк» наявні кошти у сумі – 422526,00 грн.
Крім зазначеного апелянт-1 звертає увагу, що станом на 14.04.2025 рішення Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23(902/1319/24) не набрало законної сили, відтак місцевий господарський суд допустив у справі №902/1014/23 надмірний формалізм, і був не справедливим посилаючись на вказане рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Також апелянт-1 стверджує, що ухвала Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23 не містить мотивів і закону, яким місцевий господарський суд керувався відмовляючи арбітражному керуючому у задоволенні його заяви щодо продовження строку на подання плану реструктуризації боргів у справі №902/1014/23.
Апелянт-1 стверджує, що Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає оголошення перерв у справі №902/1014/23 після закінчення місцевим господарським судом проведеного попереднього засідання. Тому вважає, що протокольна ухвала Господарського суду Вінницької області від 07.04.2025 у справі №902/1014/23 є незаконною, необґрунтованою та постановленою місцевим господарським судом поза межами повноважень суду в процедурі реструктуризації боргів боржника.
Також зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи – 50000,00 грн.
На підставі викладеного боржник в апеляційній скарзі, зокрема, просить суд: 
- скасувати протокольну ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.04.2025 у справі №902/1014/23 про оголошення перерви до 10.04.2025;
- скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23, і направити справу №902/1014/23 для продовження розгляду до Господарського суду Вінницької області;
- судові витрати покласти на кредиторів.
Також, не погоджуючись з винесеною ухвалою, Арбітражний керуючий Приходько Дмитро Володимирович (апелянт-2) звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.
Апелянт-2 зазначає, що положеннями ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства визначено вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність і таких підстав як неподання у встановлений строк плану реструктуризації боргів погодженого боржником та схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, нездійснення господарської чи підприємницької діяльності або ж не вжиття заходів з працевлаштування не наведено.
Тому вважає, що місцевий господарський суд порушив норму матеріального права під час прийняття рішення про перехід до наступної процедури неплатоспроможності.
Також зазначає, що Господарським судом Вінницької області під час закриття провадження у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 не враховано прав та законних інтересів кредиторів у справі.
Так закриваючи провадження у справі про неплатоспроможність статус кредиторів у справі про неплатоспроможність фактично повертається у ситуацію коли кожен кредитор повинен звертатись за захистом свого права, а фактично за виконанням рішення у межах виконавчого провадження, тобто в даному випадку для кредиторів знову виникає необхідність додаткових витрат пов`язаних із захистом свого права.
Зазначає, що у виконавчому провадженні додаткові витрати кредитора на організацію проведення розрахунків з кредиторами становить 15% від суми проданого майна, а у процедурі банкрутства суттєво менша – від 2 до 5 %, тобто кредитори в процедурі банкрутства не отримають від 10 до 13% коштів від суми проданого майна в межах виконавчого провадження.
Відмічає, що закриттям провадження у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , суд не вирішив справу по суті, борги кредиторів не погашені, а боржник не відновив платоспроможність та не звільнився від боргів і при цьому судом не запропоновано варіанту захисту справ сторін у справі.
Також арбітражний керуючий зазначає, що відповідно до опису (інвентаризації) майна боржника за ОСОБА_1 зареєстровано дванадцять квартир у будинку АДРЕСА_3 та на розрахунковому рахунку обліковуються кошти у сумі 422527,56 грн, тобто у боржника наявні активи за рахунок яких можливо було б провести розрахунки з кредиторами, проте місцевим судом не надано зазначеній обставині оцінки під час прийняття рішення про закриття провадження у справі.
На підставі викладеного апелянт-2 просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
01.05.2025 матеріали справи витребувано з Господарського суду Вінницької області.
15.05.2025 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23 та призначено розгляд апеляційної скарги на 21.07.2025 об 15:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №4 (ВКЗ).
Ухвалою від 21.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23 та об`єднано в одне апеляційне провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23.
Розпорядженням в.о.керівника апарату суду від 21.07.2025, у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 з посади судді Північно-західного апеляційного господарського суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №902/1014/23.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №902/1014/23 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Крейбух О.Г., суддя Коломис В.В.
Ухвалою від 21.07.2025 прийнято до свого провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23 колегією суддів у складі головуючий суддя Саврій В.А., суддя Крейбух О.Г., суддя Коломис В.В.
Ухвалою від 21.07.2025 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Тарасова Сергія Олексійовича та відкладено розгляд справи    на 25.08.2025 об 14:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул.Яворницького, 59,    у    залі судових засідань №4 (ВКЗ).
У судовому засіданні 25.08.2025 представник ОСОБА_1 – адвокат Тарасов Сергій Олексійович підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд задоволити апеляційну скаргу ОСОБА_1 у повному обсязі.
Арбітражний керуючий - Приходько Дмитро Володимирович підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою від 21.07.2025 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення у справі на 03 вересня 2025 об 15:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул.Яворницького, 59, у залі судових засідань №4 (ВКЗ).
У судовому засіданні 03.09.2025 в присутності представника ОСОБА_1 – адвоката Тарасов С.О. було оголошено скорочений текст постанови.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне:
Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Так, за змістом приписів Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.
Частиною 2 статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.
Згідно з ч.5 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.
Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства).
Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Саме на цьому акцентував Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах ст.3 та ст.13 ЦК України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.ч.2,3 ст.13 ЦК України).
Тому до боржника - фізичної особи Кодексу України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодексу України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки:
- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п.3 ч.2 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;
- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (п.п.4-11 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;
- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (ч.4 ст.116, ч.7 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства);
- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (ст. 125 Кодексу України з процедур банкрутства);
- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (ч. 1 ст. 128 Кодексу України з процедур банкрутства).
Також, Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких:
- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (п.п.3, 4 ч.4 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства;
- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (п.1-3 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства);
- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з ч. 3 ст. 125 Кодексу України з процедур банкрутства або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (п. 1, 2, 5, 6 ч. 8 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства);
- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (ч.11 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства).
Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу України з процедур банкрутства принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.
Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.04.2024 відкрито провадження у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Приходька Д.В. 
02.04.2024 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи - ОСОБА_1 .
Ухвалою попереднього засідання від 05.09.2024, встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією) Приходько Д.В. до реєстру вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,   ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,   ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Адвокатське об`єднання "А.С. - Груп", ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , визначено датою проведення зборів кредиторів - 20.09.2024 та призначено судове засідання у справі №902/1014/23  на 16.10.2024.
Розгляд справи неодноразово відкладався.
14.11.2024 арбітражним керуючим було проведені збори кредиторів, на яких одним із питань порядку денного було розгляд проекту плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 , за результатами розгляду якого прийнято рішення відхилити проект плану реструктуризації у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , який був поданий разом із заявою про відкриття провадження зазначеної справи та звернутися до суду з клопотанням про закриття провадження про неплатоспроможність, у зв`язку з недобросовісністю боржника, його процесуальною та позапроцесуальною поведінкою під час провадження, а також відношенням до кредиторів у справі.
08.01.2025 відбулося повторне засідання зборів конкурсних кредиторів боржника ОСОБА_1 у справі. На повторних зборах зареєстровано 2 кредитори з 1377 голосами з правом вирішального голосу з 7694, що становить 17,9% усіх конкурсних кредиторів з правом вирішального голосу, які визнані Господарським судом Вінницької області.
Зборами прийнято рішення:
1. Схвалити наданий Боржником ОСОБА_1 проект плану реструктуризації боргів у справі №902/1014/23, який передбачає стратегію відновлення платоспроможності боржника за рахунок квартир та нежитлових приміщень у будинку за адресою АДРЕСА_3 . Зобов`язали Боржника ОСОБА_1 після закінчення дії обставин, що перешкоджають підготовці плану реструктуризації боргів, але не пізніше 07.04.2025 подати на розгляд та схвалення зборів кредиторів остаточну редакцію плану реструктуризації боргів у справі №902/1014/23.
2. Звернутись до Господарського суду Вінницької області з клопотанням про залишення без задоволення подане кредитором ОСОБА_12 клопотання про закриття провадження у справі №902/1014/23, як таке що подане до суду на шкоду всім кредиторам у справі.
09.01.2025 до суду від кредитора АО "А.С.Груп" надійшло клопотання про встановлення боржнику додаткового процесуального строку для подання до суду плану реструктуризації боргів у справі №902/1014/23. Вказане клопотання було мотивовано тим, що 09.01.2025 за клопотанням боржника у справі №902/1014/23 закінчено проведення експертизи та складено висновок експерта №Т858/01-2025 від 09.01.2025 щодо вартості майна, яке вибуло із володіння боржника, вартість якого становить 10905367,00 грн. Боржником подано позов до Господарського суду Вінницької області (справа №902/1014/23(902/1319/24) про витребування майна із чужого незаконного володіння, яке є коштовним і може бути використано боржником у процедурі реструктуризації боргів для розрахунків з кредиторами у справі. Іншого коштовного майна у боржника не має для задоволення вимог усіх кредиторів. Також, остаточного судового рішення у справі №902/1014/23 щодо кредиторських вимог не має, до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову апеляційного суду від 04.12.2024 у справі №902/1014/23.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10.02.2025 судом було задоволено вказане клопотання та надано боржнику можливість подати до суду на затвердження план реструктуризації боргів до 07.04.2024.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання кредиторів ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 (представник ОСОБА_19 ) від 30.12.2024 про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Клопотання АО “А.С.-Груп” від 09.01.2025 про встановлення боржнику додаткового процесуального строку для подання до суду плану реструктуризації боргів у справі № 902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 задоволено. Встановлено ОСОБА_1 строк для подання до суду плану реструктуризації боргів у справі №902/1014/23 до 07.04.2025. Призначено судове засідання у справі №902/1014/23 на 07.04.2025.
04.04.2025 до Господарського суду Вінницької області від арбітражного керуючого Приходька Д.В. через систему "Електронний суд" надійшла заява про продовження ОСОБА_1 процесуального строку на подання плану реструктуризації боргів у справі №902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 на три місяці.
04.04.2025 до Господарського суду Вінницької області від представника кредиторів - ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , адвоката Андрєєва М.А. через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на клопотання про продовження процесуальних строків на подання оновленого плану реструктуризації ОСОБА_20 .
07.04.2025 ОСОБА_1 знову подана заява про продовження строку на подання плану реструктуризації на три місяці, яка мотивована тим, що 09.01.2025 за клопотанням боржника у справі №902/1014/23 закінчено проведення експертизи та складено висновок експерта №Т858/01-2025 від 09.01.2025 щодо вартості майна, яке вибуло із володіння боржника. Загальна вартість майна боржника, яка вибула із його володіння та без його волі, із порушенням вимог закону складає 10905367,00 грн. Боржником подано позов до Господарського суду Вінницької області (справа №902/1014/23(902/1319/24) про витребування майна із чужого незаконного володіння, яке є коштовним і може бути використано боржником у процедурі реструктуризації боргів для розрахунків з кредиторами у справі. Розгляд справи триває. Іншого коштовного майна у боржника не має для задоволення вимог усіх кредиторів.
Господарський суд Вінницької області за результатами слухання справи 07.04.2025 у протокольній формі ухвалив оголосити перерву до 10.04.2025.
09.04.2025 до суду від представника кредиторів - ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , адвоката Андрєєва М.А. через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення на обґрунтування свідомого затягування розгляду справи представником боржника.
Господарський суд Вінницької області в судовому засіданні 10.04.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, повідомивши, що проголошення вступної та резолютивної частин ухвали відбудеться 14.04.2025 о 15:00 год.
В судовому засіданні 14.04.2025 суд першої інстанції згідно з ч.6 ст.233 та ч.1 ст.240 ГПК України проголосив вступну та резолютивну частину ухвали суду.
Як вбачається з оскарженої ухвали, суд першої інстанції приймаючи рішення про закриття провадження у справі посилався на наступні обставини:
- матеріали справи не містять жодних доказів щодо вжиття боржником заходів стосовно покращення свого фінансового стану та щодо намірів, спрямованих на погашення заборгованості перед кредиторами, позаяк боржник працездатного віку, не позбавлений права на зайняття господарською/підприємницькою діяльністю, не позбавлений права на працевлаштування; жодних доказів на підтвердження того, що боржник об`єктивно не має змоги працювати, отримувати дохід, зокрема й задля погашення власних боргів, наявні матеріли справи не містять, а боржником не надано;
- допущена боржником повна процесуальна бездіяльність щодо розроблення та надання реально виконуваного плану реструктуризації свідчить про відсутність необхідної взаємодії з судом та ухилення від конструктивної співпраці з кредиторами;
- матеріали справи не містять схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, як то передбачено положеннями ст.ст.124, 126 Кодексу України з процедур банкрутства;
- рішенням Господарського суду від 14.04.2025 судом відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову про витребування майна у справі №902/1014/23(902/1319/24);
- боржником не надано доказів наявності потенційного інвестора, про якого було зазначено в проекті плану реструктуризації, який було подано разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Однак, на переконання колегії суддів, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що у справі №902/1014/23 боржник діяв добросовісно і розумно, оскільки виявляв волю щодо проведення розрахунків з усіма кредиторами, приймав активну участь в зборах кредиторів та судових засіданнях, і може погасити заборгованість за рахунок свого майна у процедурі реструктуризації та/або процедурі погашення боргів.
Судом першої інстанції не було встановлено, а з матеріалів справи не вбачається наявність доказів того, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, або, що майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами; що боржник здійснював витрати, які б перевищували 30 розмірів мінімальної заробітної плати на відповідний рік при поданні декларації на поїздки за кордон чи вчиняв дії щодо дарування боржником цінних речей менш ніж за 3 роки, що передували даті подання заяви про неплатоспроможність; а також, що судовим рішенням, яке набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.
Судом апеляційної інстанції не встановлено дій чи бездіяльності, які вказують на недобросовісну поведінку ОСОБА_1 , матеріалами справи не підтверджується, а посилання суду першої інстанції в оскарженій ухвалі, колегія суддів вважає безпідставними.
Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо вжиття боржником заходів стосовно покращення свого фінансового стану та щодо намірів, спрямованих на погашення заборгованості перед кредиторами.
Колегія суддів не погоджується з вказаним твердженням, оскільки ОСОБА_1 обґрунтував причини неплатоспроможності, надав інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів, та щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами, а також надав повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів. Також, з метою задоволення вимог кредиторів, звернувся до суду з позовом про витребування земельної ділянки (площею 0,100 га), нежитлових приміщень №№19, 20 та квартир АДРЕСА_4 , із володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-Зет".
Також, колегія суддів приймає до уваги, що станом на постановлення оскарженої ухвали від 14.04.2025 рішення Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23(902/1319/24) не набрало законної сили.
Наразі, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 скасовано рішення Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23(902/1319/24) та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Витребувано на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 3222486200:03:006:0032, площа 0,100 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також нежитлові приміщення АДРЕСА_5 , 20 та квартири АДРЕСА_4 , із володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-Зет" (ЄДРПОУ 38899585, адреса 01030, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, 26, офіс 402).
Поза увагою місцевого господарського суду залишилося також те, що згідно відомостей про майно боржника, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.07.2023 №340476041 у боржника наявне інше нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_2 , загальною площею – 2046,6 кв.м.
Також, у боржника станом на день постановлення оскаржуваного судового рішення на банківському рахунку АТ «Приватбанк» наявні кошти у сумі 422526,00 грн.
Водночас, відсутність доказів наявності потенційного інвестора, про якого було зазначено в проекті плану реструктуризації, не є самостійною підставою для закриття провадження у справі.
Відповідно до ч.11 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Вказана норма кореспондується з частиною першою статті 130 КУзПБ, згідно якої господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.
Приписи ч.11 ст.126 та ч.1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за ч.11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а ч.1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів (постанова Верховного Суду від 20.09.2022 у справі №920/27/21).
Водночас, колегія суддів враховує, що приписи частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за частиною сьомою статті 123, частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20).
У питанні схвалення зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника судам варто враховувати правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі №925/473/20, підтриманий також у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, згідно якого у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.
У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства. 
Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.
Колегія суддів вважає, що у разі відсутності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів, при цьому при відсутності доказів недобросовісної поведінки боржника та наявності активів для погашення вимог кредиторів, пріоритетним є перехід до процедури погашення боргів боржника або продовження строку на подання плану реструктуризації боргів, але ніяк не закриття провадження у справі.
Як слушно зазначає арбітражний керуючий в апеляційній скарзі, закриваючи провадження у справі про неплатоспроможність статус кредиторів у справі про неплатоспроможність фактично повертається у ситуацію коли кожен кредитор повинен звертатись за захистом свого права, а фактично за виконанням рішення у межах виконавчого провадження, тобто в даному випадку для кредиторів знову виникає необхідність додаткових витрат пов`язаних із захистом свого права.
Водночас, матеріали справи свідчать про добросовісну поведінку боржника та наявність активів у останнього, що свідчить про відсутність підстав для закриття провадження у справі.
Колегія суддів зазначає, що в силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Судом апеляційної інстанції досліджено та надано оцінку наявним у справі доказам, обставинам справи і доводам апелянтів та встановлено неповне дослідження місцевим судом обставин справи, а також порушення ним норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали, що в свою чергу призвело до ухвалення помилкового судового рішення про закриття провадження у справі №902/1014/23.
Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд апеляційної інстанції вважає передчасним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для закриття провадження у справі, що свідчить про необхідність скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно зі ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, враховуючи, що доводи апелянтів знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, колегія суддів зазначає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції має бути скасовано з огляду на невідповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідно до ч.3 ст.271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
У зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційних скарг, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 273, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                     
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича - задоволити.
Скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23.
Справу №902/1014/23 направити до Господарського суду Вінницької області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий  суддя                                                                      Саврій В.А. 

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.