УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №293/504/25 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й. 
Номер провадження №33/4805/913/25
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Дятла Володимира Івановича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 15 квітня 2025 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 15 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Дятел В.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги вказав на порушення районним судом норм процесуального права, справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 . За доводами захисника суд першої інстанції неповно оцінив докази, не врахував особи правопорушника, його професію та майновий стан. Відеозаписом підтверджується, що необґрунтовані дії водія автомобіля Tesla під керуванням ОСОБА_2 , що значно швидше рухався, і підрізав його автомобіль, не дочекавшись приїзду працівників поліції залишив місце ДТП, призвели до зіткнення. Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 . 
Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а вина – не доведена.
Одночасно, адвокат Дятел В.І. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що ОСОБА_1 у день винесення постанови у судовому засіданні присутній не був, копію оскаржуваної постанови від 15 квітня 2025 року отримав 01 травня 2025 року. Апеляційну скаргу захисник подав 09 травня 2025 року. На підставі викладеного вважає, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, у зв`язку з тим, що доводи адвоката щодо поважності причини пропуску строку узгоджуються із матеріалами справи, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У п. 1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
За п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
При цьому, відповідно до п. 1.10 ПДР безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 287725 від 01 квітня 2025 року  ОСОБА_1  19 березня 2025 року о 22-30 год у м. Житомирі по вул. Київській, 22 (стоянка ТРЦ «Глобал»), керуючи транспортним засобом Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Tesla, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався зліва в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, який ОСОБА_1 підписав.
Після вчинення дорожньої пригоди ОСОБА_1 надав письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався.
До матеріалів справи долучені письмові пояснення ОСОБА_1 , який вказав, що о 22-29 год рухався по парковці «ТРЦ Глобал» на круговому русі по головній дорозі, чорна Тесла з д.н.з. НОМЕР_3 підрізала його авто, створивши аварійну ситуацію. Щоб уникнути ДТП почав випереджати авто у правій смузі, яке знову підрізало його, у результаті чого відбулося зіткнення. Вказав, що водій та пасажир автомобіля Tesla вийшли з машини та пошкодили скло та дзеркало у його транспортному засобі та залишили місце ДТП.
За поясненнями ОСОБА_2 у суді першої інстанції, останній вказав, що 19 березня 2025 року о 22-30 год у м. Житомирі по вул. Київській, 22 (стоянка ТРЦ «Глобал»), керуючи транспортним засобом Tesla, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в правій полосі по розмітці для паркування його почав обганяти автомобіль Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зміщаючись ліворуч, щоб уникнути зіткнення з стовпом і не наїхати на півсфери, водій автомобіля Nissan вдарив його бічне дзеркало, чим порушив ПДР, що підтверджується відеозаписами. Також зазначив, що вивернув кермо автомобіля Tesla, щоб уникнути ДТП. До матеріалів справи долучив відеозаписи з камер відеоспостереження, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 та надав їх поліції. Заперечував проти пояснень ОСОБА_1 щодо навмисного пошкодження скла та дзеркала автомобіля Nissan. Винним себе не вважає.
До матеріалів справи долучений відеозапис, який зафіксував момент дорожньо-транспортної пригоди, згідно якого автомобіль Tesla – ліворуч, а Nissan - праворуч намагаються виїхати із території парковки на вул. Грушевського (ТРЦ «Глобал»). Транспортні засоби рухаються на одному рівні: Nissan здійснює рух ближче до правого бордюру по розмітці паркомісць, а автомобіль Tesla рухається прямо. Автомобіль Nissan для виїзду на вул.Грушевського починає зміщатися ліворуч та допускає зіткнення лівим боком із автомобілем Tesla.
З наявних у матеріалах справи доказів, а саме: пояснень учасників ДТП, схеми місця ДТП, відеозаписів, на яких зафіксований момент ДТП, вбачається, що у автомобіля Nissan Leaf, ДНЗ НОМЕР_1 пошкоджено ЛФП лівого дзеркала, передніх та лівих дверей ліворуч.
Вказані пошкодження узгоджуються зі схемою ДТП, яка підписана ОСОБА_1 , та долученим відеозаписом з камер відеоспостереження. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та під час розгляду скарги апеляційним судом не встановлено.
Версія скаржника щодо підрізання його авто транспортним засобом Tesla під керуванням ОСОБА_2 , на думку апеляційного суду, є припущенням та не підтверджується жодними доказами, натомість такі доводи захисника спростовуються відеозаписом ДТП. 
На переконання апеляційного суду скаржник, помітивши перешкоду на смузі руху свого автомобіля під час перелаштування ліворуч повинен був переконатися в тому, що це буде безпечно та для здійснення ним такого маневру мав змогу та зобов`язаний був надати перевагу транспортному засобу, який рухався у тому ж напрямку. Водій ОСОБА_1 не упередив ситуацію, за якою між його автомобілем та автомобілем ОСОБА_2 утворився замалий інтервал. У випадку дотримання ОСОБА_1 п. 13.1 та п. 10.1 ПДР останній міг би технічно уникнути зіткнення шляхом екстреного гальмування.
Дії ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів, та вбачаються ознаки порушення вимог п.п. 10.1 та 13.1 ПДР України, що свідчить про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Зібрані у справі докази у своїй сукупності прийняті місцевим судом до уваги як належні докази, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, на підставі чого суд обґрунтовано визнав останнього винним в скоєній дорожній пригоді.
Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на докази, які б свідчили про їх помилковість.
Варто зауважити, що апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку діям водія Tesla, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення. За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, у справі щодо  ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.
Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Постановою судді районного суду на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Доводи захисника щодо неврахування положень ст.33 КУпАП при обранні міри стягнення апеляційний суд вважає надуманими, оскільки обране стягнення є найбільш м`яким, передбачене санкцією статті 124 КУпАП, у той час як альтернативний вид стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року є суворішим. Крім того, адвокат не перерахував та не підкріпив доказами, які саме обставини є визначальними при застосуванні положень ст. 33 КУпАП під час обрання міри стягнення ОСОБА_1 у даній ситуації.
Аргументи захисника щодо порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з розглядом справи суддею першої інстанції у його відсутності апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне. 
Оскаржувану постанову прийнято суддею Богунського районного суду міста Житомира від 15 квітня 2025 року у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений, зокрема у матеріалах справи наявна довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber» (а.с. 9), з якої вбачається, що 07 квітня 2025 року судова повістка сформована електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023. Заяву про відкладення розгляду справи останній не подавав.
Варто зауважити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Отже, апеляційний суд не знайшов порушення норм процесуального права під час винесення постанови у суді першої інстанції у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Крім того, ст. 124 КУпАП не входить до переліку, визначеного ч. 2 ст. 268 КУпАП, за яким присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Разом з тим, слід зауважити, що апеляційним судом прийнято апеляційну скаргу адвоката Дятла В.І. в інтересах ОСОБА_1 до розгляду та надано можливість відстоювати свою позицію в апеляційному суді, чим фактично забезпечено право на справедливий судовий розгляд компетентним та незалежним судом.
Отже, апеляційний суд не знайшов порушення норм процесуального права під час винесення постанови у суді першої інстанції у відсутності ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга апелянта не містить будь-яких нових обставин, не врахованих судом першої інстанції при розгляді даної справи.
Оскільки вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду міста Житомира від 15 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Дятла Володимира Івановича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 15 квітня 2025 року – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь